# Rat u mom kraju

Svetislav Milih

• Рат у мом крају - Светислав Милић /

Други светски рат у Источној Србији 1941 - 1945/

Књигу приредио Оливер Јовановић, 2020.

• Мой край в годы войны - Светислав Милич/

Вторая мировая война в Восточной Сербии 1941-1945 гг./

Подготовил книгу Оливер Јованович, 2020.

milih.pdf - издательская верстка в PDF, 33 Mb. Сербский язык, кирилица

milih.doc - в формате Word DOC, 3.6 Mb. Srbski, latinica

Svetislav Milih


RAT U MOM KRAJU

Priredio

Oliver Jovanovic


Dizajn korica


Oliver i Vuk Jovanoviћ


Na koricama: Zagoka i Svetislav Miliћ, 18.02.1940.


Izdavac


Ateqe Vu~ja jazbina Vra`ogrnac


2020


PREDGOVOR


Svetislav Miliћ

U selu je svaki me{tanin poznat po nekom nadimku. Mog dedu vr`ogrn~ni pamte kao Tiketa Sikoqana.

, moj deda po majci, ro|en je u selu Vra`ogrncu nadomak Zaje~ara 26.11.1921 godine. Kao wegov unuk, od najranijeg detiwstva slu{ao sam brojne, veoma zanimqive i slikovite pri~e o Drugom svetskom ratu koje mi je on pripovedao umesto tradicionalnih bajki i legendi. Mili}eve pri~e su na mene imale veliki uticaj, postale su sastavni deo mog `ivota i odredile i neka moja interesovawa. Iz ove dana{we perspektive, vidim i da su se neke stvari dogodile i u mom i u wegovom `ivotu na gotovo identi~an na~in, skoro poklopile. Tako smo i ja i Mili} bili svako u svom ratu. Obojica prakti~no u istim godinama (ja mobilisan od strane JNA za rat u Hrvatskoj septembra 1991 godine, kada sam imao 24. On mobilisan od Dra`ine JVuO kada je imao 23 godine Naravno ima i nepodudarnosti ( i to tragikomi~nih, kakve samo balkanska istorija mo`e da priredi) Tako je na mojoj kapi bila petokraka iako sam po ube|ewu antikomunist. Bio sam me|u posledwim vojnicima koji su nosili to obele`je - ve} u mojoj jedinici bilo je vojnika koji su sastrugali taj krvavi pentagram sa {lemova. Vojska u kojoj sam ja bio poticala je od partizana a u ratovawu su joj glavni saveznici bili - ~etnici ! Na Mili}evoj kapi pak bila je kokarda, iako je on bio simpatizer komunista. Bio je prinu|en da nastupa protiv partizana kojima je srcem i du{om pripadao.) I meni i Mili}u se prvo dete rodilo u ratu - moj ujak Zoran Mili} je do{ao na svet novembra 1940, dakle Drugi svetski je ve} bio u toku, Poqska ve} prega`ena itd. Moj prvenac Vuk, ro|en je pak pod NATO - bombama 26 aprila 1999 godine. Se}am se veoma dobro sirena koje sam slu{ao dok odlazim do zaje~arskog porodili{ta, se}am i se belih paperjastih tragova NATO lovaca na nebu bez obla~ka. Ima i drugih podudarnosti. Obojica smo ugledali svetlost dana u novembru ({korpije) Mili}eva supruga, moja baba (nana) Zagorka, bila je starija od wega (godinu i po dana) kao i majka moje dece u odnosu na mene. Voleo je da crta i ~ita (ba{ kao i ja) ali je wegovo {kolsko obrazovawe stalo kod ~etvrtog razreda osnovne. Ipak, iako seqak, zemqoradnik, ose}ao je neku potrebu da izrazi ne{to i pisanom re~ju, ili barem linijom i bojom. Tako je tokom 90-tih, u vreme kada je ve} imao preko sedamdeset, uzeo da na svojoj prastaroj, dotrajaloj pisa}oj ma{ini, otkuca neku vrstu svojih memoara. Bio je opet, po ko zna koji put, veliki ratni po`ar na Balkanu, i mo`da ga je to i podstaklo da krene u te svoje ,,kwi`evne avanture,, Naime, mo`da je pomislio kako taj novi rat (ratove) ne}e pre`iveti kao onaj raniji, svetski rat, pa je hteo da bar ne{to ostavi zabele`eno ,,budu}im pokoqewima,,(kako bi on to rekao) Ipak, `iveo je du`e nego {to je i o~ekivao, sve do 2005 godine. Pa opet, zbog raznih okolnosti, te svoje ,,memoare,, nikada nije zavr{io do kraja. Uspeo je da otkuca nekih stotinak listova.Opisao je svoje detiwstvo, pri~e o precima, `enidbu, zatim ratno vreme i deceniju nakon rata. Sam opis rata i okupacije zauzima jedan mawi deo tog pisanija ali kako su svi doga|aji izne{eni u kratkim crticama, veoma svedeno i {turo, tek u po nekoliko re~enica ili pasusa, zahva}eno je jako mnogo de{avawa.Kada se tome dodaju obja{wewa koja sam preuzeo iz razne gra|e koju sam na{ao o tom vremenu, taj tekst dobija jo{ jednu dodatnu dimenziju i svakako ve}u te`inu. Recimo, Mili}evom opisu bitke kod Vla{kog poqa, jedne od najve}ih bitaka u Isto~noj Srbiji tokom Drugog svetskog rata (a u kojoj je i sam u~estvovao) mo`da je mesto u nekom istorijskom arhivu jer ono svakako baca jedno novo svetlo na taj doga|aj (budu}i da su kod nas veoma retki opisi o~evidaca sa ~etni~ke strane)Moram da priznam da nisam pro~itao sve te stranice za wegovog `ivota. Bilo bi mi mnogo lak{e da sam tada priredio ovu kwigu, zato {to bih od autora na licu mesta dobio sva podrobna obave{tewa i tuma~ewa i ne bih morao da oko nekih re~enica naga|am ,,{ta je pisac hteo da ka`e,, Nakon Mili}eve smrti, tekst sam na{ao u wegovoj sobi i odneo ga u svoj ateqe, da malo prelistam. Po ne{to sam i{~itao, pa ostavio u fioci. I on je tako sedeo gotovo petnaest godina. Tokom vanrednog stawa i policijskog ~asa (pandemija) uzeo sam opet te po`utele stranice u ruke. I palo mi je na pamet - ~ekaj, a za{to od ovoga ne napraviti neku kwigu ? Ve} sam o Mili}u ranije objavio (pored vi{e svojih kwiga) jednu kwigu (odnosno bio wen prire|iva~) Iza{la je u klasi~nom i multimedijalnom izdawu. To je ,,Moja borba,, (2002) Za one koji ne znaju, Mili} je bio pionir ekologije Isto~ne Srbije, ~ovek koji je vi{e od ~etrdeset godina vodio pravu ekolo{ku bitku, bitku protiv sistema koji ne po{tuje ni `ivotnu sredinu, ni qudsko zdravqe.Bio je osniva~ jedne ekolo{ke nevladine organizacije i veliki uzbuwiva~ u vezi ekocida (mo`emo slobodno re}i i genocida jer on to u su{tini i jeste) koji je decenijama izazivao Borski rudnik.O Mili}u je rediteq Du{an Vojvodi} (RTS) snimio i dokumentarni film ,,Пуста оста зем а првокласна,,(2003) koji je nagra|en iste godine specijalnom nagradom OUN Vidi ceo film na: https://www.youtube.com/watch?v=9mCGhTri58k.


Uticaj ,,ratnih pri~a,, na mene od detiwstva do danas

Osim Mili}evih pri~a o Drugom svetskom ratu, tu je naravno postojao i neizbe`an uticaj masovne kulture - tzv. partizanskih filmova (iliti jeftinog komunisti~kog marketinga nabijenog mr`wom prema svima koji ~ika Marksa ne vole) stripova (Mirko i Slavko) pa uticaj {kolskog sistema (ne treba zaboraviti da se u na{oj zemqi smatralo sasvim normalnim to {to postoji {kolski predmet koji obu~ava maloletnike kako da postave eksploziv, zatruju hranu, izvr{e atentat itd. Zvao se ,,odbrana i za{tita,, Tako|e, deca su vo|ena na ekskurzije po raznim strati{tima, poput Jasenovca. U Jasenovcu su osnovcima pu{tali dokumentarce o klawu i ubijawu) Dakle, moja generacija je sa svim tim odrastala kao da je to ne{to sasvim najnormalnije jer za to drugo, druga~ije, mi jedva da smo i znali. To je, hteli mi to ili ne, postalo sastavni deo na{eg detiwstva. I mo`da nas je i pripremilo za ne{to od onoga {to }e do}i. Ja sam tako svoj rat do~ekao kao nekog ,,starog poznanika,, U kreativnom smislu to se odrazilo na moju poeziju i prozu, kao i na crte`e koje sam radio. Postao sam i jedan od retkih pisaca ratnog Hard SF-a u zemqi, mo`da i u regionu. Objavio sam i memoarsko -dnevni~ke zapise iz rata pod nazivom ,,1991-Moje vi|ewe rata,, (1997) sa fotografijama koje sam snimio u Slavoniji septembra-oktobra 1991. Ta moja kwiga }e potom, sticajem okolnosti, zavr{iti i u Kongresnoj biblioteci u Va{ingtonu, a u elektronskom obliku i na poznatom ruskom sajtu ,,ArtofWar,, Do police Kongresne biblioteke prispe}e i moja SF zbirka ,,Grotlo (2010) sa vi{e pri~a ratne tematike. U negotinskoj ,,Buktiwi,, objavi}u 2013 godine i pri~u ,,Dnevnik o ubijawu,, koja opisuje moje suo~avawe sa ,,normalno{}u,, rata i smrti, i to jo{ u ranom detiwstvu. Opisa}u svoje ,,zabrawene igre,, sa malim `ivim bi}ima, insektima, sa kojima sam se ,,igrao logora,, ubijaju}i ih i zakopavaju}i u masovnim grobnicama. Ova moja potreba, svojevrsno le~ewe, pro~i{}ewe kroz igru, kroz katarzu, nastala je nakon {to sam kao vrlo mali slu~ajno odgledao neki dokumentarac o Au{vicu. Moj de~ji um bio je zapawen, prenera`en saznawem da je ne{to takvo mogu}e da ~ovek uradi ~oveku. Odatle je nastalo i dodatno interesovawe za tzv. ,,grani~ne situacije,, A od rata sigurno nema boqeg primera grani~ne situacije, odnosno ve}eg i slo`enijeg eksperimenta. Taj ekstrem tako|e mo`e ponekad biti i koristan jer pokazuje prave qudske sposobnosti, ogoquje qudske karaktere, tako da se jasno vidi ko je zaista kakav. Kao uroweni lakmus papir. Pacifisti to ne vole da ~uju, ali i najve}i uzlet qudske nauke i umetnosti, i uop{te kreativnosti, ~esto je povezan sa ratom i ratovawem. Jer rat nije samo destrukcija, on je i stvarawe, u wemu je prisutno, kako ono |avolsko, tako i ono bo`ansko ,,Kad vam ka`em, da je rat osnova svih umetnosti, tako|e mislim da je on osnova i svih uzvi{enih vrlina i sposobnosti ~oveka. Ovo otkri}e mi je koliko strano, toliko i stra{no, ali ga ipak vidim kao ~iwenicu koja se nikako ne mo`e pore}i,, (Xon Raskin) ,,Svaka kreativnost je u osnovi destruktivna jer razbija ono staro a donosi novo,, (prof.Velibor Abramovi}).

Politika


Ona je neizbe`no (i na `alost) svuda. Uticala je, kako na Mili}a i wegovo vreme, tako i na mene i moje vreme. Pa tako, iako sam se sa wim dobro slagao i voleo ga kao svog dedu, a wegove pri~e o ratu slu{ao kao kakve legende i bajke, u jednoj stvari smo bili `estoki oponenti. To su bili politi~ki stavovi. Imao sam `icu na wega, tu neku ispolitiziranost jo{ u detiwstvu. Nisam mnogo kapirao stvari koje su mojim vr{wacima bile bitne, poput kafi}a, izlazaka i sli~no, ali sam ve} u ni`im razredima osnovne znao za ideologije, partije i istorijska zbivawa. Obojica smo u detiwstvu bili povu~eni i usamqeni, bez devojaka, a opet sa jednim druga~ijim znawem i interesovawem od svojih vr{waka. Ipak i pored nekih o~iglednih sli~nosti, me|u nama bilo je i ne malo razlika. Recimo, ja i on se nikako nismo slagali po pitawu komunizma. ^ak i pre nego {to sam sa petnaest godina prvi put otvorio Orvelovu ,,@ivotiwsku farmu,, ili ,,1984,, komunizam se nekako nije lepio na mene. Ta ,,pri~a o jednakosti,, je meni bila uvek nelogi~na. Nije pila vodu. Kako to glup i pametan, lep i ru`an, talentovan i netalentovan mogu biti jednaki ? Nije mi se svi|alo ni ono neprekidno isticawe kolektiva, sve se sagledavalo kroz nekakav kolektiv. A gde je tu pojedinac, {ta on uop{te pretstavqa ? Zar su qudi mravi ? Ili p~ele ? Kakav komunizam, kakvi bakra~i. Jako rano sam shvatio da ta ideologija spada u totalitarne sisteme i da wew krajwi ciq nikako nije ,,oslobo|ewe napa}enog ~ove~anstva,, Ona je samo sredstvo za uni{tewe identiteta.^itaju}i Mili}eve spise, mogao sam do u tan~nina da raspletem celo to klupko, kako je i za{to upao u tu zamku, zamku srpa i ~eki}a. Kao {to sam ve} pomenuo, bio je povu~en i usamqen u detiwstvu, a takav je bio i kao mladi}. Delom je to bilo uro|eno, neotpornost na stres zbog ~ega je izbegavao potencijalne `ivotne probleme i neprijatnosti (kao i ja tokom svog detiwstva) a delom zbog neravnote`e u porodici - otac Stojan, }ur~ija po zanimawu, ~esto je dobar deo no}i provodio u kafani da bi se potom pijan i nasilan vra}ao svojoj ku}i. Majka Stanka, bila je slaba i popustqiva, nesposobna da za{titi sina od raznih nemilih scena. Tako je Mili} rastao usamqen i nepoverqiv Bio je uz to i jedinac jer su prva dva deteta Stanke Mili}, wegove majke, umrla (on ih nije ni upoznao) U mom slu~aju, razlika izme|u mene i sestre je deset godina (ja sam stariji) tako da sam najva`niji period detiwstva proveo kao jedinac.. Uz to, poticao je iz ne ba{ ekonomski jake porodice Stojan Mili} je u selu va`io za vrlo sposobnog ~oveka i zanatliju.Imao je ,,magiju,, da za vrlo kratko vreme zaradi ili {to bi rekli seqaci ,,obrne,, velike pare, ali na `alost isto tako brzo bi ih i tro{io, mahom u kafani. Ipak, imao je i dovoqno doma}inskih vrlina.Od dela novca koji je sa~uvao izgra|ena je nova ku}a, podignuta nova {tala, kupqena nova kola itd.. Po wegovim re~ima, ~esto nije imao ni {ta dobro da obu~e na sebe, {to mu je stvaralo dodatne komplekse u susretu sa vr{wacima pored onog ve} prisutnog ose}aja stida da mu je otac kafanski ~ovek, karta{ i rasipnik. Elem, jedan od prvih mladi}a koji ga je uop{te primetio i pri{ao mu, bio je sticajem okolnosti Aleksandar \ergovi} (Aca Pe{i}) Mili} }e zbog toga ose}ati prema Aci do kraja `ivota zahvalnost. Ose}ao se bezna~ajnim, gurnutim u stranu, a jedan momak, pribli`no wegovih godina, uz to iz bogatije ku}e, video je u wemu ne{to i hteo sa wim da druguje. Aca je ve} imao levi~arske stavove (verovatno je ve} bio i skojevac) a te stavove je od svog druga, kao svoje, preuzeo i Mili}. Ali i u samoj svojoj porodici, Mili} je ve} imao pred o~ima svoj ,,opozicioni uzor,, (o~igledno je wegov odnos prema ocu bio ambivalentan. Iako je s jedne strane u sebi oca osu|ivao zbog nasilnog pona{awa, u nekim drugim stvarima mu se potajno ~ak i divio) Stojan Mili} nije mnogo simpatisao monarhiju i Gospodu, bio je vi{e bunxija U~estvovao je i na prvim ekolo{kim demonstracijama u Kraqevini Jugoslaviji 4.6.1935 godine koju su me{tani vi{e sela u okolini borskog rudnika odr`ali na gradskom trgu u Boru. Pobuna je nastala zbog uni{tewa brojnih oranica otpadom iz flotacije kao i otrovnog dima koji je ubijao p~ele. Francuska uprava rudnika pla}ala je neku sitnu od{tetu a kada su seqaci zatra`ili vi{e pa je to odbijeno, do{lo je do pravog ustanka. Vlasti su poslale 125 `andarma na lice mesta a pobuwenika je po nekima bilo 1000, po drugima ~ak 3000. U slu`benoj bele{ci iz tog doba stoji da je neko iz mase zapucao na `andarme i da je potom izvesni major Pavlovi} komandovao : ,,Pucaj u meso !,, U krvavom okr{aju, dva demonstranta su te`e rawena a sedmoro lak{e. Od rawavawa je kasnije preminula jedna osoba. Bilo je i nepotvr|enih glasina o nala`ewu dva le{a u Borskoj reci. Tako|e, devet `andarma je raweno. (Vidi: ,,Prva ekolo{ka buna : Protesti seqaka u Boru 1935. godine ugu{eni u krvi,, Radi{a Dragi}evi}). Simpatisao je Zemqoradni~ku stranku Y po~etku ,,Savez zemqoradnika,, Osnovana 1919 godine. Prvi predsednik Mihajlo Avramovi} ( Vidi: Wikipedia) ,,Zemqoradni~ka stranka je po izve{taju britanske obv{tajne slu`be SOE imala odlu~uju}u ulogu u pu~u 27.03.1941. a Milo{ Tupawin iz pomenute stranke bio jedan od vo|a demonstracija protiv Sila Osovine i prevrata,, (Vidi: Dr`avni udar kao akt nasilnog osvajawa vlasti-slu~aj Srbije i Jugoslavije u prvoj polovini 20.veka /doktorska disertacija/ mr Milo{ Milenkovi} ) koja je sa jo{ nekim partijama bila opozicija jakoj vladaju}oj Jerezi (Jugoslovenska radikalna zajednica ) i zalagala se za ve}u socijalnu jednakost u zemqi Levi~arskim partijama su tradicionalo nagiwali radnici i zanatlije a Stojan Mili} je bio vi{e zanatlija nego seqak.. Aca je tako uvukao Mili}a jo{ pre rata (mo`da spontano a mo`da i po ne~ijem predlogu ili direktivi) u nekakav mawe-vi{e ozbiqan skojevski kru`ok. U su{tini, Mili} je u sve to u{ao najvi{e zbog dru`ewa, godila mu je pa`wa koju mu je neko poklawao, ose}ao se po prvi put va`nim. Ova {ema je gotovo identi~na onoj koju danas koriste razne sekte kada vrbuju nove ~lanove - na|u usamqene mlade qude `eqne ne~ije pa`we, `eqne da im se neko obrati, da ih podr`i i da im neko smisleno obja{wewe o tome ,,za{to je svet ovakav,, i tada im ti sekta{i (in`iweri du{a) govore na uho, dugo i vatreno, upravo ono {to ti nesre}nici i `ele da ~uju - o nekakvom smislu i pravdi, o istini, slobodi, itd.itd. Taj lepak je kasnije dodatno u~vrstio, negde po~etkom rata, Milutin Veqkovi} - Tine, duboko zagri`eni sovjetofil, koji je s vremena na vreme obilazio po selu te ve} ,,zbarene,, mladi}e, odr`avaju}i sa wima vezu (a verovatno ih i nadziru}i) Sa Mili}em sam imao prave ,,politi~ke okr{aje,, Moj antikomunizam se sudarao sa wegovim uverewem, odnosno onim {to mu je neko nekada ulio u glavu jo{ u adolescenciji i to potom zacementirao. Koju godinu nakon ru{ewa Milo{evi}a, ~esto mi je govorio : ,,Eto, unuku, tra`ili ste - dobili ste... Sad ovi tvoji antikomunisti vladaju, i{ao si da im pomogne{, da demonstrira{ protiv Slobodana. Sad vidi{ {ta ste dobili, mnogo gore ste dobili nego {to je to bio nekad komunizam,, Mene je to qutilo. Ja jesam bio definitivno protiv komunisti~kog totalitarnog sistema, protiv zlo~inaca Tita i Milo{evi}a, ali ono {to se nakon 5. oktobra desilo u Srbiji, nije bilo ono za {ta sam se ja borio. To svakako nije bila demokratija o kojoj sam ja sawao. Imao sam potrebu da Mili}u odgovorim ali nisam nalazio prave re~i. Tada jo{ nisam razumeo ono {to razumem danas. A danas bih svom dedi, da je `iv, mogao ladno da ,,retvitujem,, Mogao bih da mu ka`em da te face koje sada vladaju, ne samo ovde, ve} {irom planete, nisu uop{te moji, ve} wegovi. Znam da mi ne bi verovao ni re~ i da ne bih nikako mogao da ga ubedim. Svejedno, istina je. Oni koji su nas sve prevarili, oni koji vladaju Evropom, Amerikom i dobrim delom sveta, koriste ideologiju koja se zove kulturni marksizam. Ba{ tako. Kulturni, da kulturniji ne mo`e biti, marksizam... A za razliku od klasi~nog marksizma kojim se bavio Mili} i wegova generacija, ovaj ,,poboq{ani,, i mutirani, nastao je na osnovama tzv. frankfurtske {kole Vidi: Martin Jay, The Dialectical Imagination: A History of the Frankfurt School and the Institute for Social Research, 1932-1950 (University of California Press, 1973, 1996). . Izbacio je iz svog manifesta re~ ,,proletarijat,, i na weno mesto ubacio neke druge re~i : ,,homoseksualac, afroamerikanac, lezbejka, mawine Vidi: Herbert Marcuse, "Repressive Tolerance" (1965).

,, itd. Taj novi mutirani marksizam uop{te ne dira kapitalizam, bavi se samo ,,qudskim pravima,, (odnosno samo onim qudskim pravima koja ne ugro`avaju kapitalizam) i to uz obilatu primenu Frojdove i Jungove psihoanalize ,,(Frankfurtska)  kola je u svojoj publicistiиkoj djelatnosti napustila podruиje ekonomije i skrenula prema Freudu i psiholo koj represiji. Njihova djela su podijelila dru tvo u dvije grupe: tlaиitelji i zrtve,, ,,Kulturni terorizam ljevice, teorija gender, homoseksualizam - novo mraиno doba frankfurtske  kole nastanak kulturnog marksizma ili kako je frankfurtska  kola promijenila Ameriku / i svijet /,, David Galland.. Psihologija Tokom qudske istorije najpre je filozofija progla{ena (iako ona to nije) naukom. Potom se neko setio da i psihologiju, nastalu u okriqu filozofije, proglasi naukom. ,,Nauka je ona koja je zasnovana na metodi i predmetu. Psihologija nije nauka jer je zasnovana samo na metodi a o predmetu (svesti) ne zna ni{ta,, (prof.Velibor Abramovi})Bez obzira na to, politici se psihologija, kao instrument, jako svidela. Be{e to qubav na prvi pogled. je zamenila ekonomiju. Novi marksizam izmislio je i novi oblik cenzure nazvan ,,politi~ka korektnost Vidi: David E. Bernstein, "You Cant Say That! The Growing Threat to Civil Liberties from Antidiscrimination Laws." Cato Institute (2003).,, i ra{irio ga svuda po svetu. Boqeg pomaga~a i boqe oru|e za formatirawe ~ove~anstva kapitalizam nije mogao da dobije. Ono {to klasi~ni komunizam nije uspeo da zatre do temeqa (poput tradicionalne patrijahalne porodice) zavr{i}e novi, kulturni marksizam. Voleo bih da mogu Mili}u da odgovorim i na wegove optu`be da su ,,moji,, eto dozvolili ,,legalizaciju svakakvih gadina, pa i onih mu{kih u krevetu,, Rekao bih mu `alosnu istinu, da to nikako nisu mogli da po~ine ,,moji,, ve} samo wegovi levi~ari, wegovi drugovi marksisti. Samo je levica mogla da izmisli zastavu duginih boja.


O samom tekstu

Radi se o ~etrnaest stranica kucanih poluispravnom, dotrajalom pisa}om ma{inom. Mili} je kao Kir Jawa {tedeo na traci s mastilom, retko kupuju}i rezervu. Stoga je ta takva istro{ena traka ostavila ne ba{ ~itqiva slova. Uz to, stara metalna slova, izjedena vremenom, dodatno su razmazivala otisak pa je nekad bilo stvarno te{ko de{frovati znak. Na sve to se nadovezuju nesre|ene re~enice sa odsustvom interpunkcije, ponegde je ~ak kucana re~enica preko re~enice itd. Poseban problem pored pravopisa je predstavqalo odgonetawe smisla, na {ta je to autor ta~no mislio. Mili} bi krenuo da obja{wava jedno, pa bi se ne zavr{avaju}i tu misao prebacio na ne{to sasvim drugo. Tako|e, negde je koristio samo lokalizme a negde je sa tim me{ao i pravilnije re~i koje je verovatno pokupio iz novina ili sa TV-a. Dakle, nisam samo prekucavao nego i ,,prevodio,, Ono {to me jo{ od prvog ~itawa kopkalo je pitawe - za koga je on taj svoj tekst gradio ? Morao je da ima pred o~ima neku ,,ciqnu grupu,, neku publiku. Ako je tekst bio namewen nekoj {iroj javnosti (qudima koji `ive daleko od wegovog rodnog sela i koji nikada nisu ni ~uli za Vra`ogrnac)nije mi jasno wegovo eventualno o~ekivawe - da }e neko od tih wegovih potencijalnih ~italaca mo}i da shvati ko je tu ko, i gde se kakav lokalni toponim, poznat samo vra`ogrn~anima, nalazi. Jer on je pisao tako kao da je svakom na svetu znano ko su Buqko i Lece. I kao da nema ~oveka koji nije ~uo za Jama i Drenoviti potok. Zato mislim da je verovatnije da se Mili} obra}ao pre svega srodnicima ili mo`da ~ak i samom sebi (kao da pi{e neki podsetnik)Ustvari, kad boqe razmislim, wegov tekst i li~i na kakav monolog. No, kako god, trebalo je razmrsiti pri~u jednog ~oveka koji je izlagao de{avawa onako kako je to radio i pred svojim uku}anima, rodbinom i kom{ijama. Ali mo`da ga odvi{e strogo kritikujem jer Mili} je od obrazovawa imao, kao {to sam ve} napomenuo, samo ~etiri razreda osnovne. Osim toga (ako se i to ra~una) i {est meseci tzv. partijske {kole (poha|ala se u zgradi na brdu Kraqevica u kojoj se danas nalazi ,,Fakultet za menaxment,,) {to je u stvari obi~an politi~ki kurs (~itaj: ispirawe mozga najprimitivnijom propagandom)Od kwiga je u `ivotu pro~itao jedino politi~ku literaturu poput Marksovog ,,Kapitala,, ,,Anti-diringa,, i tome sli~no. U najboqem slu~aju, neko delo Maksima Gorkog (,,Moji univerziteti,, itd.) Tokom ,,prevo|ewa,, bio sam ~esto u nedoumici {ta da radim. I pored svih pravopisnih mana i nepravilnosti, ono {to sam odprve zapazio je bio Mili}ev o~igledan talenat za plasti~nost i slikovitost opisa. Zato sam bio na muci {ta da preduzmem - ako poku{am sve da ,,prevedem,, na pravilan kwi`evni jezik, pogubi}u duh teksta koji se upravo krije u tim detaqima lokalnog dijalekta. Zato sam vr{io intervencije samo tamo gde je ba{ moralo a ve}inu teksta sam ostavio takav kakav jeste. Trudio sam se tako|e i da raspored pasusa ostane isti kao i u originalu.


I na kraju - aktuelnost teksta ?

Da li je Mili}eva (ali i moja) pri~a o ratu izgubila danas na aktuelnosti ? Odgovor je svakako odre~an. Na{a je zemqa opet pod okupacijom Ima vi{e vrsta okupacije. Ako govorimo iskqu~ivo o ratnoj okupaciji najprostiju definiciju mo`ete na}i i na Vikipediji: ,,Ratna okupacija представ а заузима°е и контролу дела или целокупне територи╪е ╪едне зем е од стране оружаних снага друге зем е,, Nama je zauzet deo teritorije oru`anim snagama druge zemqe, odnosno zemaqa. To se desilo nakon direktne vojne agresije (neodobrene od strane Ujediwenih nacija, uz te{ko kr{ewe Me|unarodnog prava, @enevske konvencije itd.) i na tom zauzetom delu teritorije koja je po Ustavu R.Srbije jo{ uvek sastavni deo R.Srbije, danas ne va`i nijedan jedini zakon R.Srbije.

Za ne{to vi{e vidi: ,,Ratna okupacija - me|unarodno pravno regulisawe,, /doktorskadisertacija/ mr Milan D. Tesla

(na httpuvidok.rcub.bg.ac.rsbitstreamhandle1234567891622Doktorat.pdfsequence=4&isAllowed=y) kao i ~lanak o SOFA sporazumu koji je potpisao Boris Tadi} koji se mo`e na}i na:

https://facebookreporter.org/

, a svetski rat je upravo u toku ( taj New World War je neko nazvao hibridnim. Ratuje se (dez)informacijama Neokortikalni rat - Svetozar Radi{i} ("Vojna kwiga", Beograd, 1999.)

, virusima, sankcijama... Ovaj rat je vi{e nego drugi usmeren na psihu i uni{tewe qudske du{e (se}ate se: psihologija kao osnova kulturnog marksizma) Nekada je ,,specijalni rat,, bio ,,mali rat,, Danas je specijalni rat globalni rat. Veliki rat [to uop{te ne iskqu~uje mogu}nost izbijawa klasi~nog konvencionalnog svetskog sukoba. Recimo, nalazimo se veoma, veoma blizu rata izme|u SAD i NR.Kine. Za vi{e informacija videti dokumentarac poznatog australijskog novinara Xona Pilgera (John Pilger) ,, The Coming War on China,, (2016) na : https://www.youtube.com/watch?v=GDl9ecICIYg) Deo Srbije (Kosovo i Metohija) je pod direktnom vojnom okupacijom. Tamo su nema~ki tenkovi sa belim ravnokrakim krstom na oklopu (ne previ{e razli~itim od oznaka iz Drugog svetskog rata) i posadama koje sa CD-a pu{taju ,,Lili Marleen,, dok pozdravqaju starim pozdravom (ovo nije metafora, to se stvarno de{ava) Nema~ki vojnik je opet okupator ali ima tu i neke razlike - on sada ~izmom gazi po na{em tlu zajedno sa na{im starim saveznicima : Amerikancima i Englezima, ~ije smo pilote spa{avali pre sedamdesetak godina, Francuzima koje su na{i pesnici kovali u zvezde, kojima su na{i vajari podizali spomenike zahvalnosti nakon Prvog svetskog rata (U spomen na{oj francuskoj juna~koj bra}i ! U spomen !) A treba se setiti i kako nam je Rusija u doba Jeqcina gurala no` u le|a, kako je wena vrhu{ka potpisivala dokumenta o uvo|ewu sankcija protiv SR Jugoslavije Ovo nije uticalo na desetine dobrovovoqaca sa teritorije biv{eg SSSR-a koji su `eleli da ratuju na strani Srba, posebno u Bosni i na Kosovu. Na spomeniku poginulim dobrovovoqcima sa sovjetskih prostora podignutim kod Vi{egrada, nalazi se 37 imena (Vidi: https://www.srbijadanas.com/vesti/info/oni-su-srpski-narod-voleli-vise-od-zivota-50-ruskih-dobrovoqaca-poginulo-za-republiku-srpsku-i-2017-12-26

tako|e i

https://rs.rbth.com/istorija-rusije/80606-rusija-rat-republika-srpska-bih U dana{we vreme nepoznat broj srpskih dobrovoqaca ratuje u Ukrajini na strain Rusa, na teritorijama nekada naseqenim srpskim kolonistima(Slavenoserbia) Jedan od wih, Dejan Beri}, tamo je postao prava legenda, o wemu je ~ak snimqen i u svetu poznati dokumentarni film. i svojim postupcima direktno ili indirektno pomagala NATO-u koji nam je vredno radio o glavi Na{ sada{wi ambasador u Rusiji, Miroslav Lazanski, je u jednoj ranijoj izjavi za medije pored ostalog rekao: ,, ^ernomirdin je izblefirao Milo{evi}a da kopnena invazija samo {to nije po~ela i da Rusija tu ne mo`e ni{ta da u~ini. Bombardovawe je po~elo da uni{tava same temeqe srpske privrede, bombardovawe se nastavqalo neka`weno, pretwa invazijom, koliko god to bio blef, i gubitak podr{ke Rusije, sve je to navelo Milo{evi}a da pristane na Kumanovski sporazum,,

Vidi: https://www.srbijadanas.com/vesti/info/lazanski-otkriva-vitezovi-dzedaja-hteli-sa-175000-vojnika-da-uniste-srbiju-evo-sta-je-sprecilo-nato-2019-03-31


. Nova postjeqcinovska Rusija deluje simpati~no, od koristi je i sebi i svetu, pa i Srbiji, ali ipak ne treba zabororaviti da je upravo Putin bio taj koji je 2003 godine povukao ruske mirovwake s Kosova Rusi eto nedavno napravi{e i pravi ,,holivudski,, film o nekom tamo wihovom ,,zauze}u,, aerodroma ,,Slatina,, (zauzeli aerodrom koji je dr`ala na{a vojska, pa im ga predala u ruke ?

Vidi: https://www.ekspres.net/vesti/drecun-o-novom-ruskom-flimu-kako-je-zauzet-aerodroma-slatina-film-u-kome-igra-bikovic-nije-istinit-ja-pitam-od-koga-su-ga-osvojili-od-terorista-ne-nasa-vojska-ga-je-drzala-i-branila kao i https://www.vreme.com/cms/view.php?id=1678345) a Putin odlikova glumca Bikov}a (Vidi: https://www.rts.rs/page/magazine/sr/story/471/svet-poznatih/3311130/putin-odlikovao-milosa-bikovica.html)

. A ostatak Srbije ? Pa, ostatak Srbije nije okupiran tenkovima ve} ekonomsko - politi~kom oru`jem. To vidimo po gotovo nepostoje}em otporu doma}ih lidera spoqnom diktatu. Neko sa strane vam govori gotovo svakodnevno {ta smete a {ta ne smete u sopstvenoj zemqi i vi to spremno izvr{avate. Potom se u medijima trubi o ,,suverenitetu,, i ,,samostalnoj dr`avnoj politici,, Sama nam logika i zdrav razum ka`u da svaki politi~ar koji se u takvoj jednoj Srbiji dokopa vlasti, ne mo`e nikako biti predstavnik nas obi~nih gra|ana, niti mo`e zastupati nekakve na{e interese, ve} prevashodno interese okupatora. Koji bi to okupator dozvolio porobqenom narodu da ima lidera koji radi u wegovom interesu ? Da li bi Nemci to dozvolili jednom Milanu Nedi}u ? Ili Ameri ovima {to se smewuju kao na traci zadwih par decenija Sada{wi predsednik Srbije je potpisao tzv. Briselski sporazum u kojem pored ostalog jasno i nedvosmisleno stoji: ,,На Косову "е посто╪ати ╪единствене полици╪ске снаге ко╪е се зову Косовска полици╪а. Сва полици╪а на северу Косова "е бити интегрисана у оквир Косовске полици╪е,, kao i ,,Судске власти би"е интегрисане и функциониса"е у оквиру правног система Косова,, (mo`emo slobodno da se zapitamo koja to teritorija ili oblast mo`e da ima svoj ,,pravni sistem,, osim dr`ave) Tako|e ,, Договорено ╪е да ни╪една страна не"е блокирати, или подстицати друге да блокира╪у напредак друге стране на °еном путу ка ЕУ,, pa ,, Две стране "е интензивирати разговоре о енергетици и телекомуникаци╪ама,, (kao {to znamo re{en je i problem me|unarodnog pozivnog broja a i mnoge druge stvari) tako|e se pomiwe i ,,kosovski zakon,, i ,,centralna vlast,, (te{ko je pogoditi ~ija) Ina~e, koliko se ja se}am, po na{em zakonu se jo{ uvek smatra aktom veleizdaje svaka predaja ili pomagawe u ocepqewu bilo kog dela na{e teritorije. Ceo tekst sporazuma mo`e se na}i na zvani~nom sajtu vlade R.Srbije: https://www.srbija.gov.rs/specijal/283757

A ako na guglu ukucate ,,kriviчna prijava protiv Aleksandra Vuчi}a zbog tajnih pregovora o Kosovu i Metohiji,, sazna}ete o grupi srpskih intelektualaca (dr Marko Jak{i}, prof.dr Dejan Mirovi}, akademik Kosta ^avo{ki i drugi) koja je nedavno predala pomenuti dokument sudu.Raniji srpski predsednik, Tadi}, potpisao je ,,samo,, tzv. SOFA sporazum. Tekst sporazuma mogu}e je na}i ovde:

http://www.udur1991-99kv.com/Sporazumi-Nato/Sporazum%20SOFA-TADICEV%20POTPIS-b2.pdf

Po tom sporazumu, pored ostalog ,,osobqe Sjediwenih Dr`ava ima prava na slobodu kretawa u Republici Srbiji,, i tokom tog {partawa po celoj R.Srbiji, dakle ne samo po vojno okupiranom Kosovu ,,...osobqe Sjediwenih Dr`ava ovla{}eno je da nosi uniformu...i oru`je...,, a tako|e je ,,oslobo|eno od pla}awa poreza i drugih sli~nih da`bina,, i ,,bi}e izuzeto od inspekcija,, Tako|e, mogu ,,bez nadoknade,, da koriste ,,objekte,, i ,,magacine,, u na{oj zemqi itd.itd. Da ne pomiwemo da za prestupe koje po~ine ne moraju da odgovaraju na{im vlastima, sudovima, policiji itd. Drugim re~ima, strani vojnik pod punim naoru`awem mo`e da se kre}e svuda po tvojoj zemqi, ne odgovara nikome u tvojoj zemqi i mo`e da radi {ta ho}e i kad god ho}e, bez da za to plati ili krivi~no odgovara. Ali mi smo suverena, neokupirana dr`ava, zar ne ? (,,Текст споразума не пружа никакав об╪ективно препознат ив критери╪ум ко╪им се са прецизнош"у дефинишу границе тих привилеги╪а и °ихова ограниче°а. Као пример наведимо право во╪них трупа САД да без икаквих ограниче°а и препрека улазе на територи╪у Републике Срби╪е, врше неометан транзит сво╪е во╪не опреме и користе српску во╪ну, па чак и цивилну инфраструктуру. Штавише, приликом тих сво╪их де╪става на територи╪и наше државе припадници оружаних снага САД ужива╪у пун дипломатски имунитет, што значи да су унапред ослобо░ени сваког облика матери╪алне, прекрша╪не, па чак и кривичне одговорности за последице, ко╪е проузроку╪у сво╪им делима. То значи да гра░ани наше државе, ко╪и утрпе последице де╪става тих во╪них трупа, нема╪у никакво право на надокнаду штете нити право на заштиту сво╪е личне безбедности. Овакве одредбе ╪едног ме░ународног уговора грубо крше Устав Срби╪е, пре свега °егов 1 и 8 члан, ко╪и прецизно наводе да ╪е територи╪а Републике Срби╪е ╪единствена и неде ива, на ко╪о╪ се власт заснива на поштова°у гра░анских права и владавини правног поретка српске, а не неке стране државе,, Vidi: https://srbin.info/politika/pravno-politicki-aspekti-sofa-i-ipap-sporazuma/)


? Postoji, s tim u vezi, jedan jako dobar SF roman koji treba obavezno pro~itati. Zove se ,,Ve~iti rat,, (,,The Forever War,, Joe Haldeman) Rat i ratovawe }e zauvek biti sa nama Ekstremna budu}nost - Xejms Kanton (The Extreme Future - James Canton) Dutton ISBN 0-525-94938-0 (2006)

.


Prire|iva~ kwige ,,Rat u mom kraju,,


Oliver Jovanovi}


Svetislav Mili}

RAT U MOM KRAJU

Uo~i rata u Jugoslaviji


Odmah posle na{e svadbe Svetislav Mili} se o`enio 18.02.1940 godine Zagorkom Perovi} (u crkvenim kwigama-Peri}) tako|e iz Vra`ogrnca, ro|enom 1919 godine. Wen otac Jovan bio je rodom iz Velikog Izvora. Zagorka Mili} je nad`ivela supruga. Preminula je 2019 godine, u stotoj godini `ivota. Ve}ina mojih predaka ina~e nije `ivela mawe od 80-90 godina.

, ratno se stawe sve vi{e bli`ilo.


Nema~ka udari na Poqsku, napraviv{i najpre varku kao da je Poqska prva napala Nema~ku kod Drezdena.


Tako po~e Drugi svetski rat Poqsku, zemqu koja se smatra prvom `rtvom Drugog sv. rata, u stvari su septembra 1939 godine napale dve dr`ave - Nema~ka (1.08.1939) i Sovjetski savez (17.8.1939) Fotografije nema~kih i sovjetskih vojnika koji zajedni~ki proslavqaju pobedu nad Poqskom, prire|uju zajedni~ke vojne parade itd. nikada nisu u{le u {kolske ~itanke (dru{tvene nauke, poput istorije, oduvek su bile u mawoj ili ve}oj meri u slu`bi trenutne politike) kao ni streqawe 13 000 poqskih oficira u Katinskoj {umi od strane sovjetskih snaga (NKVD) ipak, ni Poqaci nisu tako naivni kako se prikazuju - poqska armija je oktobra 1938 godine nakon postavqenog ultimatuma i pretwe vojnom silom, upala tenkovima na teritoriju ^ehoslova~ke i anektirala oblast Te{in (Zalo`je) Ukinut je ~e{ki jezik, a sami ^esi su postali gra|ani drugog reda. Ali pre nego brzopleto zakqu~imo kako su ^esi u svemu najve}e `rtve, evo jo{ detaqa... Nakon raspada Austrougarske, oblast Te{in su preuzeli zajedni~ki i ^esi i Poqaci ( ~ak je poqskog stanovni{tva tada po popisu bilo i vi{e) Ve{tom diplomatijom i ~ak obi~nom prevarom, ^esi su preuzeli celu oblast i diskriminisali Poqake a zatim mnoge asimilovali ili proterali. U jednom trenutku su sa diplomatije pre{li i na silu, januara 1919 godine, izvr{iv{i vojnu invaziju i izbaciv{i preostale poqske odbrambene snage sa pomenute teritorije (Vidi:,,Rusija u ratu 1941 - 1945,, Alexander Werth)

.


Na{e rukovodstvo mobilisalo je dobar deo vojske i zaposelo skoro sve granice, pa i granicu prema Bugarskoj. Puna su sela pograni~na bila sa rezervistima, pa je i kod nas u Vra`ogrncu bio jedan bataqon. Bugarski car Boris Zvani~no kraq Boris. bio je dugogodi{wi prijateq i saradnik Hitlerov, pa je od Bugara postojala velika bojazan.


Minirana je bila }uprija na reci putem za Trnavac, kao i gvozdeni most `elezni~ki. Nemci su zauzeli Poqsku i svezali pakt o nenapadawu s Rusijom Obrnuto. Ve} su imali ugovor., tako su se osigurali da mogu napasti ^ehoslova~ku, Ma|arsku i Rumuniju. O~ekivao se napad i na Jugoslaviju.


Princ Pavle i Cvetkovi} potpisali su ugovor sa Hitlerom, dok komunisti to nisu po{tovali. Vrewe je bilo veliko.


U jesen, novembra 1940, rodi mi se sin 7.11.1940. Ujak Zoran Mili} koji se u ranom detiwstvu zbog bolesti na{ao u `ivotnoj opasnosti, zavr{i}e kasnije sredwu {kolu u Zaje~aru, a u Ni{u pravno-ekonomskom fakultet. Posta}e urednik ni{ke ,,Gradine, a pokrenu}e i ure|ivati list ,,Studentske novine,, Po dolasku u Beograd bi}e predsednik Programskog saveta ,,Narodne kwige,,predsednik konferencije autora BIGZ-a, ~lan Upravnog odbora Udru`ewa kwi`evnika Srbije, predsednik Komisije za kwigu Zajednice kulturno-prosvetnih organizacija Jugoslavije. Bi}e i ~lan saveta vi{e listova i ~asopisa.Objavi}e dvadesetak kwiga poezije.Wegova poezija bi}e prevedena na ruski, poqski, {panski, italijanski, bugarski, litvanski, albanski, jermenski, gr~ki, engleski, arapski, {vedski, ~e{ki, kineski i rumunski jezik.Preminu}e 2007 godine, u {ezdesetsedmoj godini `ivota.. Krstismo dete i dobi ime Zoran. Kako be{e oskudno stawe, pogotovo u hrani, razbole se Zoran u toku zime od prehlade. Zbog op{te gu`ve oko ratnog stawa - lekari mobilisani a mi neiskusni oko ~uvawa dece, zamalo da nam sin umre.


Dete posiwelo Pomodrelo., mi u o~ajawu {ta da radimo i gdi da idemo. To dozna tetka Stojana, do|e i stane da masira dete. Ja otr~im do deda Sime i ujke da ih obavestim kakvo je stawe i da ih pozovem da pomognu bilo {ta ako mogu. Ujna Milka je odmah do{la. U me|uvremenu, tetka Stojana je ve} uspela da povrati dete. Ujna predlo`i da odmah tra`imo vojnog lekara.


Vojni lekar be{e Rus izbeglica koji je svoju zemqu napustio zbog revolucije - Aleksandar Jakovqevski. Odmah je do{ao i sina pregledao te prepisao potrebne lekove. I ne{to zbog lekova a ne{to zbog ve}e na{e opreznosti Zoran i ozdravi.


Ratno stawe je sazrevalo. Napad se o~ekivao na Jugoslaviju iz dana u dan. Posle potpisivawa pakta sa Nemcima od strane Cvetkovi}a i Ma~eka, komunisti su digli bunt, organizovali demonstracije Danas znamo da su komunisti predstavqali samo jedan segment tog ogromnog protesta. Kasnije su ga svojatali kao svoj u celosti i tako ga uvek pojednostavqenog i prikazivali. Objektivno, radi se o veoma slo`enom doga|aju sa neverovatno mnogo razli~itih spoqnih i unutra{wih uticaja. Ne{to od toga mo`da rasvetqava mr Milo{ Milenkovi} u svom radu (Dr`avni udar kao akt nasilnog osvajawa vlasti-slu~aj Srbije i Jugoslavije u prvoj polovini 20.veka /doktorska disertacija/)On prenosi re~i svedoka tog istorijskog doga|aja: "Народ престонице, сви╪у доба старости и сви╪у професи╪а и сталежа, у╪еди°ен ╪аче и присни╪е него икад, изашао ╪е на улицу да кличе и поздрави радосни дога░а╪. - Живео Кра ! Живела во╪ска, живела народна влада! Пева се народна химна, пева се старо и во ено "Хе╪ Словени". Drugi opis: ,,На улицама Београда, ме░у масом народа могле су се видети заставе различитих бо╪а, првенствено ╪угословенске, али било ╪е ту и британских, америчких, па и сов╪етских застава. Слике са ликом кра а Петра II Кара░ор░еви"а било ╪е скоро на сваком кораку. Од транспарената са паролама на╪више ╪е било оних ко╪има су демонстранти поздрав али младог кра а и нову влади, затим пароле ко╪е су позивале ново ╪угословенско руководство на сарад°у са великим силама, па тако и оних ко╪и су били усмерени против пакта са силама Осовине ко╪и ╪е био потписан пре само два дана,, Uticaj stranih obave{tajnih sila bio je tako jak na svim nivoima da mo`emo govoriti o savr{enom primeru masovnog socijalno-politi~kog in`iweringa u kome je u potpunosti nesvesna masa odradila ta~no ono za {ta je i pripremana. Da po~nemo od Britanske slu`be: ,,... у ╪едном свом дугачком извешта╪у од 27. септембра 1941. године Тервол Гленвир, ко╪и ╪е припадао британско╪ агентури у "угослави╪и, изме░у осталог je написао: "У ствари, ово ╪е (мисли се на државни удар) и резултат нашег осамнаестомесечног мукотрпног рада." Tako|e: ,,...У шифрованом телеграму британског посланика у Београду Кембела Форин Офису од 26.╪ула 1940. године први пут се споми°е посто╪а°е могу"ности за изврше°е државног удара у "угослави╪и: "Сазна╪ем да у ово╪ зем и посто╪е елементи, нарочито у Срби╪и ко╪и размиш а╪у о искориш"ава°у незадово ства због проосовинске политике садаш°е владе за изврше°е државног удара и истовремено проглашава°е за╪едничких ци ева са Великом Британи╪ом. Ови елементи тврде да могу да рачуна╪у на помо" патриотских организаци╪а као што су ''Народна одбрана'', Православна цркава, знача╪ни делови во╪ске и нарочито се аци,, ,,Део сво╪их активности британска обавешта╪на служба посветила ╪е илегалном увозу оруж╪а за "угослави╪у...Кра╪ем 1940. године, када се рат ве" приближавао Балкану и када су почеле да се врше озби не припреме за пуч против кнеза Павла и °егове владе, пове"ане су и количине британског оруж╪а шверцованог у "угослави╪у. "ануара 1941. године преко ╪угословенско-грчке границе илегално ╪е увезен цео ╪едан вагон оруж╪а (експлозиви, детонира╪у"е каписле, револвери, аутомати и сл.),, ,,У ╪едном шифрованом телеграму британског амбасадора у Каиру од 21. Марта 1941. године послат Форин Офису сто╪и: "Следе"е од државног секретара. Строго та╪но.... (4) Атмосфера у Срби╪и ╪е у сваком случа╪у, таква да би се усмерава°ем осе"а°а могла изазвати експлози╪а, државним ударом или побуном, ко╪а би (а) спречила или одгодила потписива°е (ако ╪ош има времена) или (б) истим методама поништила потпис. ... (8) Фактор времена ╪е од битне важности. (9) Пита°е подстица°а државног удара зависи у велико╪ мери од наших во╪них интереса,, ,, ,,Политичари ко╪и су сара░ивали са британском обавешта╪ном службом били су: Милош Трифунови" из Радикалне странке, Милан Гаврилови" и Милош Тупа°анин из Зем орадничке странке, Ср░ан Будисав еви" из Самосталне демократске странке, Мирко Коси", Симови"ев блиски при╪ате , Милан Грол из Демократске странке, професор Радо╪е Кнежеви", брат ма╪ора Живана Кнежеви"а и бивши кра ев учите  француског ╪езика. Колико ╪е био ╪ак утица╪ британске службе на политичка збива°а у "угослави╪и говори и податак да су на седници владе, када ╪е преми╪ер Цветкови" присутним члановима об╪авио услове пакта са Немачком и силама Осовине, три министра поднели оставке. Од те тро╪ице, дво╪ица министара су припадали странкама ко╪е су примале новчану помо" од британске обавешта╪не службе, Чубрилови" и Будисав еви", а тре"и, Константинови", био ╪е под ╪аким утица╪ем Тупа°анина. Посебна паж°а и активност британске обавешта╪не службе биле су усмерене и на придоби╪а°е Српске православне цркве. У том ци у организовани су и разни разговори британске стране са по╪единим угледним црквеним великодосто╪ницима. С тим у вези, често су споми°ани епископи Никола╪ Велимирови" и Валери╪ан Приби"еви". Претпостав а се да су Британци преко Агликанске цркве, на основу ╪аких духовних, литурги╪ских и при╪ате ских веза, имали утица╪ на званичан став Српске православне цркве и иступа°е патри╪арха Гаврила Дожи"а и другог свештенства на страни "демократиje" и "слободног света,, Zatim tu je i ameri~ka slu`ba i wen uticaj na 27 mart. Veoma je zanimqivo sa kime su oni sara|ivali: ,,Оно што се недово но зна и о чему се не говори ╪есу везе ко╪е ╪е Вили╪ам Донован у Београду успоставио и са припадницима комунистичког покрета. Комиси╪а Сте╪т дипартмента за пита°а рата и мира пред °егов пут у Европу зак учила ╪е да сваки покрет ко╪и жели да се бори против нацизма заслужу╪е америчку подршку, па макар он био и комунистички. У сво╪им извешта╪има, британски обавешта╪ац ко╪и ╪е боравио у то време у Београду, Том Мастерсон, наводи да су ╪угословенски комунисти оставили на Донована пово ан утисак "одлучне и снажне групаци╪е, непоколеб иве у во и да се боре против фашизма". "Свака таква група, заслужу╪е спо ну помо"", зак учио ╪е Донован,, Донован je tako|e jednom izjavio: "Срби се не могу позвати на 27. март 1941. године, ╪ер смо ми ту револуци╪у купили...,, I na kraju da pomenemo i na{e prijateqe Sovjete: ,,Чи°еница ╪е да Сов╪етском Савезу ни╪е одговарало да "угослави╪а остане неутрална, ве" да и она узме сво╪е учеш"е у рату ко╪и ╪е почео да поприма светске размере. Тако би се Немачка везала за Балкан, а СССР би добио на времену да бо е опреми и припреми сво╪у арми╪у... У периоду непосредно пред Други светски рат, подстицана су "романтична пансловенска осе"а°а" становништава у Срби╪и, Црно╪ Гори и ме░у свим Србима уопште...Према неким казива°има савременика тих дога░а╪а, и начелник Сов╪етског генералштаба ╪е био упознат са припрема за организаци╪у преврата. О томе говоре следе"и редови: "...начелник Сов╪етског генерлштаба Шапошников предложио ╪е ╪угословенском во╪ном аташеу у Москви пуковнику Жарку Попови"у да се успостави стална веза изме░у Сов╪етског генералштаба и генерала Симови"а, како би се ╪угословенска влада срушила чим буде потписала пакт...Уз финанси╪ску подршку Коминтерне, "осип Броз ╪е уз помо" "осипа Копинича (Vok{in, Vazduh - псеудоними под ко╪има се водио),°егове помо"нице - жене Стеле (комунисте родом из Кавале) и адвоката Владимира Велебита, основао загребачки радио-центар као обавешта╪ни пункт за "угослави╪у и друге балканске и сред°еевропске зем е,, Nakon ~itawa gore navedenih, sasvim pora`avaju}ih navoda, pada mi na pamet da je mo`da i besmisleno sa`aqevati ovaj narod zbog svega {to mu se ve} vekovima doga|a ( ali i ne samo ovaj ve} i bilo koji narod na kugli zemaqskoj ! ) Jer, narod je, {to bi rekao Gistav Le Bon ,,samo slepa masa,,

i izbacili parolu ,,boqe rat nego pakt,, General Simovi} izvr{i dr`avni udar te svrgne vladu Cvetkovi}-Ma~ek. Uslede jo{ ja~e pripreme za rat ali u vrhovima general{taba ose}alo se izdajstvo. Vojska po~iwe da se kre}e iz jednog kraja zemqe u drugi, i to pe{ice.

Po~etak rata u Jugoslaviji

Na Mladence, 22 marta, po|em u Sikole da kupim p~ele, kako bi med imali za dete. Kupim jednu vr{karu od nekog starog p~elara za 290 dinara. Podve`em ~ar{av ispod i stavim je na torbu, pa za Vra`ogrnac. Uz put stignem pe{adijski puk koji je odstupao od Sipskog kanala na Dunavu i odlazio za Ni{. U toj jedinici be{e i jedan na{ ro|ak.


Kako sam prodavcu iz Sikola za vr{karu ostao du`an 50 dinara, a i torbu i ~ar{av sam pozajmio od na{ih ro|aka koji u tom kraju `ive, re{im se da 10. aprila ponovo idem za Sikole. Taman {to sam negde oko deset sati stigao u Koprivnicu, vidim jednu devoj~icu kako tr~i niz drum ka seoskoj {koli i vi~e ,,Mama, mama, Nemci nam objavili rat Jedna od nelogi~nosti. Iz drugih Mili}evih tekstova kao i iz wegove usmene pri~e znam pouzdano da je u Vra`ogrncu postojao najmawe jedan radio-aparat, ~ini mi se ba{ u zgradi op{tine. Qudi bi se ~esto okupqali da slu{aju ,,{ta ima novo na radiju,, i potom bi to preneli svima u selu. To zna~i da je prosto neverovatno da Mili} nije od nekog kom{ije itd., jo{ pre 10 aprila doznao za napad Nema~ke na Jugoslaviju. Po wegovom opisu ispada kao da je o tome prvi put ~uo tek ~etiri dana kasnije. Ina~e, uvek je zanimqivo prisetiti se gde se ko zatekao nekog sudbonosnog dana, eto poput po~etka rata ili kakve druge katastrofe.Mili} se na{ao u selu Koprivnici i video devoj~icu koja tr~i i vi~e ,,Mama, mama, Nemci nam objavili rat,, Evo mojih datuma i se}awa : Moj odlazak u rat : 19 septembar (opet septembar, kao i po~etak Drugog svetskog u kome se i prethodna Jugoslavija raspala !) 1991 (i opet jedinica na kraju kao i famozna 1941)Zvono u pola dva ujutru i ~ikica sa vojnim pozivom i baterijskom lampom na vratima koji me sa`aqivo gleda. Pa 5.04.1992 godina. Upravo farbam ram dedinog starog prozora na ku}i u zeleno (to je wegova omiqena boja, ali to je tako|e /koje li slu~ajnosti / i boja islama i xihada, a te 1992 Bosna je - eksplodirala) kada iz ukqu~enog televizora zadobuju prvi rafali u Sarajevu, kao i zbuweni, upla{eni glas reportera . Pa onda 24 mart 1999. Upravo sam tog dana, samo {est sati ranije, pre po~etka dnevnika, neverovatnom i ~udnom koincidencijom, poslao tekst svoje nove kwige ,,Anatomija zlo~ina,, (i naslov je - slu~ajnost ?) do jedne kompjuterske firme u Kwa`evcu koja vr{i pripremu za {tampu. Onda upalim TV u pola osam i golobradi spiker mi saop{tava kao u nekom nadrealnom filmu kako je po~eo NATO napad na Saveznu Republiku Jugoslaviju ! Se}am se da mi je prva reakcija bila : ,,U... materinu, sad ne}u mo}i da objavim kwigu !!,,


,, Devoj~ica be{e }erka Je{e Stankovi}a, u~iteqa rodom iz Rgotine koji je bio mobilisan u Grqanu kao rezervni kapetan a wegova `ena je onda umesto wega preuzela obavezu da u~i |ake. Oti{ao sam do Sikola i predao novac i torbu te se odmah vratio nazad. Nemci su ve} 6. aprila bombardovali Beograd. O~ekivao se op{ti napad na Jugoslaviju svakog ~asa. Op{ta gu`va i strepwa {ta }emo i kuda }emo ako Nemci bunu Banu koji ~as. Govori se da }e eksplozija od mina postavqenih na mostovima da razdrma selo i porazbija prozore U moje vreme poqoprivredna farma na ulazu u selo, iz pravca Zaje~ara (sada u vlasni{tvu Mi{kovi}eve ,,Delte,,) je tokom rata 1999 bila magacin za, kako sam ~uo, ~ak desetak tona raznog eksploziva VJ. Posledice nakon eventualnog raketirawa tog objekta od strane NATO avijacije nije te{ko predvideti.. Da }e Nemci da biju i mobili{u omladinu za rat ili opravku onoga {to je poru{eno, da je teraju na prisilni rad. Svakojake pri~e kru`e.


Na Jama Brdo na ulazu selo iz pravca Zaje~ara., po nare|ewu vlasti, postavqeno ma{ilo ,,U slu~aju rata, ili neke nepogode, narod u selu se obave{tavao na taj na~in {to su zvona na crkvi vrlo dugo u prekidima zvonila, pa preko birova, dobo{ara ili na neki drugi na~in. Na vrhovima brda koja dominiraju selom, izgradila bi se ma{ila. To je u stvari duga~ka, tanka greda ukopana u zemqu. Na vrhu te grede namesti se jedna velika vre}a dobro nabijena katranom i slamom, i u slu~aju potrebe to se zapali i opomiwe na opasnost. Zadwe ma{ilo poru{ili su Nemci 1941 godine,, Vidi: ,,Vra`ogrnac kroz vekove,, A.Ra{i}.. Na veliku duga~ku motku oka~ena slama, a vi{e qudi odre|eno da stra`ari i pali odmah tu slamu ako primeti Nemce da idu iz pravca Zaje~ara. Pa ~im vatru izazovu da brzo si|u u selo i jave klisaru Qubi Poliklisar Quba Uro{evi} (,,Poslu`iteq u crkvi se zvao crkvewak ili poliklisar,, Vidi: ,,Vra`ogrnac kroz vekove,, A.Ra{i})

da udari zvona na crkvi, kao znak narodu da be`i, a onome ko je zadu`en da upali mine i poru{i mostove znak da je vreme da to i u~ini.


Jednog jutra sti`e glas da }e se mostovi ru{iti te da se sklawa svako gdi mo`e. [ta }emo mi da radimo, kako }emo, dete malo a ja ve} stigao za vojnog obveznika, teram dvadesetu. Dogovor je pao, da ja be`im s mojim vr{wacima prema Ruji{tu i Podstrani Potez zemqi{ta prema selu Nikoli~evu. Tu prolazi i re~ica Alapin.

a Zagorka sa detetom u Istok Tako se zove deo sela sa druge strane Borske reke. kod Stanka Di~i}a. Vojska di`e `elezni~ki most u vazduh. Upali se ma{ilo. Zbeg nasta na sve strane. Ja ne{to leba uzmem i be`i za Ruji{te. Usput susti`emo jedni druge i gledamo gde da se saberemo i zano}imo. Saberemo se kod Todorovi}eve kolibe iznad Ravnice. Dogovor padne da no}imo u zaba~enoj kolibi Milosava Blagojevi}a u Podstrani. Svi besmo usplahireni, ne znamo {ta nas ~eka sutra. Se}am se da su samnom tad bili @ika Peri}, Brana Bugarendi}, Aleksandar Blagojevi} i mnogi drugi, puna koliba. Drugog dana do{li smo ku}i, po{to smo doznali da su Nemci pro{li kroz Vra`ogrnac i nikoga nisu dirali. Zagorka se tako|e vratila i nastavili smo `ivot pod okupacijom nema~kom.


Op{te rasulo jugoslovenske vojske

Sa raznih strana, kriju}i se, pristi`u vojni obveznici, svi usplahireni i zabrinuti {ta se to odigra. Kako koji do|e, govori kako je izdaja potekla od vi{e komande. Vojska bi se borila al oficiri ne znaju da komanduju. Jedino na Bovnu kod Para}ina je vo|ena neka borba, drugde ne Ovu la` su nam bestidno poturali i u {koli na{i nastavnici i profesori a mi smo im ne znaju}i ~iwenice - verovali. Vojska Kraqevine Jugolavije je imala kao i ve}ina drugih armija u svetu vi{e rodova. Najposobnijim rodom u aprilskom ratu pokazala se avijacija. Tokom odbrane Beograda, lovci JKV oborili su ili o{tetili desetine nema~kih aviona (tokom rata 1999 lovci JRV - nijedan. PVO je oborila samo dva NATO aviona) Sredwi bombarderi JKV ,,Bristol Blenim,, (Bristol Blenheim) bombardovali su teritoriju Tre}eg rajha, grad Grac u Austriji, kao i vi{e aerodroma u Ma|arskoj, Rumuniji itd. Nikada kasnije se na{a vojska nije usudila da neprijateqa napadne na wegovoj teritoriji i razara wegove gradove, saobra}ajnice itd. Vidi: ,,Dan kada smo bombardovali Rajh,, na

https://www.vostok.rs/index.php?option=btg_novosti&catnovosti=5&idnovost=124454&Dan-kada-smo-bombardovali-Rajh (ina~e, kako sam nedavno ustanovio na osnovu jedne stare fotografije, moj ro|ak ,,po dedinoj liniji,, Dragutin Jovi}, bio je tako|e pilot JKV)

. Pristi`u regularni vojnici kadrovci, ~ak sa ma|arske granice, od Virovitice, ve}inom preobu~eni u poderano civilno odelo. Moj otac Stojan Stojan Mili}, zvani Sikoqan. Nadimak je dobio zbog maj~inog rodnog sela Sikola. Otac mu je rodom bio iz Sala{a. Majka Milka se preudala i do{la u Vra`ogrnac nakon pogibije mu`a \or|a. be{e mobilisan u Zaje~aru, u artiqerijsku kasarnu i glavno slagali{te. Sa wim je bio i Milo{ Rankov. Do{li su obojica, doneli nekoliko pari cipela, bluzu vojnu i nekoliko sledovawa vojne kafe.


Te~a Tihomir koji je bio isto vojnik, je do{ao odnekud, preno}io kod nas i dobrovoqno oti{ao da se prijavi Nemcima. Deportovan je ~ak do Balti~kog mora, negde oko [}e}ina Tada [tetin, Pruska. U prvom svetskom ratu, u okolini pomenutog grada se kao ratni zarobqenik na{ao i Mili}ev tast Jovan Perovi}. Jovan je bio udaqen samo tridesetak kilometara od ratne bolnice u mestu Pazevalk u kojoj se od privremenog slepila (iperit) le~io jedan nema~ki kaplar. Wegovo ime bilo je - Adolf Hitler.

, gde je ostao ~etiri godine.


Kom{ija Najdan Stankovi}, Tolin i Conkin sin, je zarobqen i nikad se ku}i nije vratio. Transportovan je sa drugim zarobqenicima preko Ma|arske u vagonima za kowe i tokom puta neko od wegovih drugova se popeo do prozora koji se nalazio dosta visoko i ne mogav{i da se zadr`i pao ba{ na Najdana. Pao je tako nezgodno da je Najdan tokom puta od zadobijene povrede umro, i ni grob mu se ne zna gdi je Stankovi} Svetolika Najdan. U kwizi ,,Vra`ogrnac kroz vekove,, A.Ra{i}a, ta verzija je malo druga~ija. Tamo stoji da je pomenuti Najdan preminuo u logoru u Lincu, Austrija (,,Zarobqen u Beloj Palanci 10 aprila 1941 godine kao vojnik Jugoslovenske vojske.Umro u logoru u Lincu-Austrija, 17 maja 1941 godine...Iza sebe ostavio suprugu, }erke Qubinku i Dragicu i sina Mirka,,).


Nemci su nakon zauze}a zemqe tra`ili predaju oru`ja i odela vojnog. Iz dana u dan Buqko Birov ili dobo{ar sela Milan @ivanovi} - Buqko.Prema kwizi ,,Vra`ogrnac kroz vekove,, A.Ra{i}a, pomenuti je taj nadimak dobio ,,zato {to je imao neke smetwe sa trepavicama. Nije mogao da kontroli{e rad trepavica pa je skoro neprestano treptao,, A.Ra{i} opisuje pojavu dobo{ara i wegovo izve{tavawe sela : ,,Spektakli su bili kad Milan do|e na raskr{}e. Raskora~i noge, lepo se namesti, izvadi ,,{tapi}e,, i po~ne da udara. Za vrlo kratko vreme se okupi narod. Deca tr~e iz ulica je rim roditeqi ka`u: ,,Tr~i da vidi{ {ta bije dobo{,,

bije dobo{ preko sela i javqa {ta mu je nare|eno da oglasi : ,,Gra|anstvu radi znawa, ko ima oru`je ili od odela i obu}e ma {ta, da odmah donese i preda u op{tinu,,

Narod ko narod, pla{i se pretresa ili potkazivawa i odnosi i predaje.


Dani pod nema~kom okupacijom

Oskudica se ipak ose}a u hrani iako sejemo `ito, kukuruz, imamo gro`|e i vo}e, ba{tenske proizvode. Nije laka ni kupovina obu}e, ode}e, {e}era, zejtina, pa i plavog kamena za prskawe vinograda. Qudi su odlazili sa buri}ima u Bor, te uzimali bordovsku ~orbu iz rudnika. Oskudni borani, tajno su iznosili plavi kamen iz rudni~ke jame, pa i galicu, i prodavali. [pekulisalo se skoro svim {to se moglo dobaviti. Varo{ani koji nisu bili u radnom odnosu, da mogu otuda ne{to izneti i prodati, donosili su iz svojih stanova nakit, ode}u, obu}u ili posteqinu, odlazili u okolna sela i to mewali za hranu.


Deda Laza i baba Jela, mamini stric i strina, ~esto su dolazili nama u goste, da bi tu ne{to pojeli ili ne{to od hrane dobili, pa bi to nosili za Zaje~ar.


Iz istih razloga jednom je do{ao i te~a Bo`a Petkovi}, sudija, ali se moj otac s wim malo zamerio i ni{ta mu posle dati nije hteo.


Okupator je tako|e preko mesne vlasti uzimao deo hrane, po~ev od `ita, mesa, masti, pa nadaqe. Kod vr{alica su popisiva~i kontrolisali koliko je ko ovro `ita. Na osnovu toga se pravilo zadu`ewe koliko od te koli~ine treba dati. Zadu`ewe je bilo i ko koliko sviwa da utovi ili koliko da preda kilograma mesa.


Pojava partizana 1941 godine na celoj teritoriji Timo~ke Krajine bilo je samo 90 ~lanova KPJ. Najve}i deo ~lanova imao je od 18 do 25 godina starosti. Postoje}i SKOJ brojao je oko 300 ~lanova. Najve}i deo wihovih ~lanova imao je od 16 do18 godina.Odluku o podizawu ustanka u Timo~koj Krajini komunisti su doneli na sastanku u zaje~arskom nasequ Kotlujevac, 30.06.1941 godine. Sastankom je rukovodio Quba Ne{i} a bili su prisutni @ivan Vasiqevi}, Milenko Brkovi} Crni i drugi. (Vidi:,,Razvitak,,br.3-4, str.30-31.)

Odmah nakon kapitulacije, krenula je ja~a komunisti~ka propaganda. Te ovde se ~uje o nekakvim partizanima, te onde drugi glas sti`e. Jedan drugom prenosi : napali `andarmerijsku stanicu i razoru`ali `andare. Ubili nekog odanog Nemcima. Razoru`ali Nemce, nekog ubili Neke od tih napada izveli su zapravo pripadnici Jugoslovenske kraqevske vojske u otaxbini (JVuO) oslobodiv{i, makar i privremno, vi{e varo{i u Srbiji (to delimi~no priznaju ~ak i re`imski istori~ari iz doba SFRJ, s tom razlikom {to takve doga|aje uvek prikazuju kao ,,neke zajedni~ke partizansko-~etni~ke akcije na samom po~etku rata,,) Na http://www.pogledi.rs mogu}e je na}i i spisak gradova i datum wihovog oslobo|ewa zasnovanog na istra`ivawu publiciste Miloslava Samarxi}a : Лозница (31. август 1941) Богати" (1. септембар 1941) Крупа° (4. септембар 1941) Ба°а Кови ача (6. септембар 1941)5. Гор°и Милановац (29. септембар 1941) Чачак (1. октобар 1941 Страгари (4.октобар 1941)8. Noубови╪а (октобар 1941) При╪епо е (12. септембар 1943) Прибо╪ (12. септембар 1943) Зворник (17. септембар 1943) Ба°а Кови ача (17. септембар 1943) Би╪ело По е (септембар 1943) Рудо (18. септембар 1943) Брза Паланка (18. септембар 1943) Noубови╪а (30. септембар 1943) Ба╪ина Башта (30. септембар 1943) Нова Варош (октобар 1943) Вишеград (5. октобар 1943) Ча╪етина (10.октобар 1943) Рогатица (14. октобар 1943) Ма╪данпек (26. август 1944) Кучево (28. август 1944) Лесковац (31. август 1944) Власотинце (31. август 1944) Свр иг (2. септембар 1944) Кадина Лука (2. септембар 1944) Лазаревац (3. септембар 1944) Подлугови (10. септембар 1944) Бреза (11. септембар 1944) П ев а (септембар 1944) Ража° (октобар 1944) Варварин (октобар 1944) Крушевац (14.октобар 1944) A kao jedan od wihovih najve}ih doprinosa pobedi Saveznika bilo je i spa{avawe vi{e od 500 oborenih ameri~kih i britanskih pilota (Operacija ,,Halyard,,) zbog ~ega je predsednik Truman posthumno odlikovao generala Mihajlovi}a ordenom za zasluge (Legion of Merit) Vidi: The Great Escape (http://www.airspacemag.com/history-of-flight/The-Great-Escape.html?c=y&page=1) by Phil Scott; Air & Space Magazine, January 1, 2011 Tako|e:

Bronze Star Awarded to Unsung WWII Hero (http://www.cbsnews.com/video/watch/?id=6967314n) CBS NEWS, October 17, 2010 Kao i: Site of Operation Halyard (https://www.youtube.com/watch?v=oa0SnbB1kQ0) on YouTube

.

Nemci nisu `alili Srbe, streqali su taoce.


Ja sam bio utrnuo Uko~io od straha, sledio, taman sam po~eo da se dru`im sa Acom Pe{i}em Aleksandar \.\ergovi} (1923-1997) Jedan od prvih predratnih simpatizera komunista u selu, mladi skojevac itd. Imao velikog uticaja na Mili}a koga je vrlo lako obrlatio jo{ u detiwstvu. ^esto su se dru`ili i mnoge levi~arske ideje je Mili} od wega i preuzeo kao svoje jer mu je Aca jednostavno bio uzor. \ergovi} je hap{en tokom rata od policije, pa na ne~iju intervenciju (verovatno uz mito) upu}en na rad u Nema~ku umesto u logor, odakle je Mili}u slao i pisma. Nakon rata vanredno je zavr{io za u~iteqa i time se kasnije i bavio. Svoje pionire vodio kod Tita, dobijao i nagrade (vra`ogrna~ki pionirski odred je progla{en 1946 godine za najboqi u FNRJ) Osniva~ manifestacije ,,Vra`ogrna~ki to~ak,,koja traje i danas. i da preko wega doznajem ko sve u Vra`ogrncu sara|uje sa omladinskom organizacijom. To jo{ nisu bili pravi komunisti ali su nagiwali tome.


Pored na{e ku}e ~e{}e po~e da prolazi ~ezom Milutin Veqkovi} - Tine Veqkovi}u, partizanskom prvoborcu rodom iz Rgotine, je nakon rata ta neizmerna qubav prema Moskvi i do{la glave. Naime, nakon Titovog politi~kog zaokreta u odnosu na Staqina i SSSR, Veqkovi} se nije na vreme prilagodio i odjednom se na{ao na pogre{noj strani, pa je sa jo{ jednim ,,infobirovcem,, iz Rgotine prebegao u Bugarsku. Tokom nekog kasnijeg prelaska granice ubijen je u zasedi od strane jugoslovenske slu`be bezbednosti na pola puta izme|u Vra`ogrnca i Rgotine. Budu}i da nigde u literaturi nisam mogao da prona|em podatke o pomenutom partizanskom prvoborcu, razgovarao sam sa Zoranom Gajki}em, rodom iz Rgotine, koji `ivi u Vra`ogrncu a ~iji je otac bio taj drugi inforbirovac koji je prebegao u Bugarsku sa Veqkovi}em. Od wega sam doznao i o Veqkovi}evoj sudbini a koju ovde iznosim., koji be{e veliki simpatizer SSSR-a. Kad me vidi pita kako sam, pa odmah potom ,,sara|uje{ li sa omladinskom organizacijom,, Nekad dobaci i ,,jesi li ~uo za Sovjetski savez, za boq{evi~ku revoluciju, zna{ li {ta je to SKOJ,, Ne{to kasnije, po~eo je i kowa i ~eze da ostavqa kod nas, a on bi nekud odlazio, navodno i{ao na Timok da se kupa. Tako je izgleda odr`avao vezu sa nekim izvorcima zaposlenim u na{oj mlekari. A imao je i kurvu u Vra`ogrncu.


Partizani oja~a{e i po~e{e da se pojavquju i u okolini Vra`ogrnca. Najpre be{e jedna grupa, wih desetak, mahom iz Rgotine. ^u se da imaju i radio-stanicu svoju. Tad smo i za neka imena doznali, za Stanka Belog i druge. Partizani po~e{e da pale vr{alice, da spre~e okupatora da uzme `ito. Zao{trava se stawe.


Po~e{e neki qudi javno da staju na stranu Nemaca. Krenu{e optu`be protiv onih koji su ranije bili u opoziciji, ~ak i protiv Jereze Jugoslovenska radikalna zaojednica (JRZ) ,,Странка ╪е формирана од стране ╪угословенског преми╪ера Милана Сто╪адинови"а 1935. године. "РЗ ╪е bила поде ена de facto на три дела: у Срbи╪и "РЗ су чинили ве"и део чланова Народне радикалне странке и ма°и делови "угословенске националне странке,, (Vidi: Wikipedia) itd. Optu`be da je taj i taj simpatizer komunista. Opasno je da ne zna{ {ta da govori{ i sa kim vi{e sme{ da govori{.


U na{e selo je odnekud, jo{ pre kapitulacije, do{ao izvesni Josip Gru{ac. Bavio se otkupom i preradom mleka. Kupio je u Vra`ogrncu i ku}u, i u wenom podrumu primao i prera|ivao mleko. Bio je to vrlo ve{t ~ovek. Na samom po~etku, dok nije privukao dovoqno radnika i ulaga~a, veoma }utqiv. U to vreme je krenuo i da se dru`i sa na{im lovcima, da ide sa wima u hajke. Na{i po~e{e da ga hvale kako je dobar lovac. Postoji i jedna anegdota o wemu. Jednom prilikom je sa Tonetom Mi{i}em i{ao u lov na zajce. Prethodno se dogovorio s jednim ~ovekom da mrtvog zajca nekim kanapom izdaleka cimne ba{ kad Tone nai|e. Kad se Tone pojavi, vide da ne{to mrda i opali iz pu{ke. Obradova se ulovu i polete da na|e zajca u `buwu a Gru{ac znaju}i da je zajac od ranije mrtav stade da hvali Toneta : ,,No, Tono, ti ulovi zeca, no Tono ti dobar lovac,, Tone podi`e zajca i kad vide da je svezan, udri ga u zemqu, okrete glavu na drugu stranu i ode. Gru{ac za wim i daqe : ,,No, Tono, ti ubila vezani zec. No Tono, ja ~estitam,, Tone ode ku}i psuju}i Gru{ca.


Gru{ac je bio nema~ki {pijun, nema~kog porekla Nejasno je {ta je Josip Gru{ac bio po nacionalnosti. Prema kwizi ,,Vra`ogrnac kroz vekove,, A.Ra{i}a bio je ,,Rus ili Litvanac,,: ,,Josip Gru{ac-Rus ili Litvanac imao je svoju mlekaru ,,Astro,, Bio je visok-korpulentan ~ovek. Delovao je malo uobra`eno, nosio je ko`ni kaput i vozio motor (DVK od 500 kubika sa prikolicom. Tako|e je posedovao i auto marke ,,Opel,,) {to je bila retkost za selo. Vrlo brzo se obogatio pa je kru`ila pri~a da je nema~ki {pijun ({to nije iskqu~eno)... 1944 godine je izbegao streqawe od strane partizana i nestao,, Me|utim, prema kwizi ,,Nema~ki ratni zlo~ini,, \or|a Lopi~i}a koja postoji i na internetu, u presudi krajskomandantu Zaje~ara majoru [ulce Langeu, Gru{ac je bio ,,volksdoj~er,, {to bi trebalo da upu}uje vi{e na wegovu nema~ku nacionalnost. To da je bio nema~ke nacionalnosti postoji i u podacima OZNE koje je 2010 godine preuzimala ,,Komisija 1944,,

(Vidi:http://www.komisija1944.mpravde.gov.rs/cr/articles/pocetna/) ali drugi podaci zbuwuju. Tako recimo, tamo stoji da je Gru{ac ro|en u ,,Vra`ogrncu, Srbija,, (!) Ina~e, u tome zapisu postoji i da je Gru{ac kao ,, kолаборант - колаборант / агент,, streqan u Zaje~aru 1944 godine, potpuno u suprotnosti sa tvrdwom A.Ra{i}a da je streqawe ,,izbegao,,

. Imao je `enu Martu, sa kojim nije imao dece.


Kako se stawe zatezalo sve vi{e, po~e{e potkazivawa ko je za komuniste. @andarmerija uz pomo} Nemaca, pohapsi tada mnogo vra`ogrn~ana : Stojana Bogdanova, Stojana Gundera, Caneta Ta~i}a i jo{ neke od starijih simpatizera, a od mla|ih Acu Pe{i}a, Branka ^oli}a, Miku Cuki}a, Branka ]iri}a i druge. Ovi stariji su saslu{ani pa pu{teni, a od mla|ih, jedan broj je vrbovan a za druge su wihovi roditeqi izdejstvovali da odu u Nema~ku na rad, {to daqe od o~iju na{ih qudi koji su radili za Nemce.


Posle nekog vremena iz Nema~ke mi Acina pisma do|o{e.


Pi{e : Kako je kod vas, {ta se novo de{ava ?


Odgovaram - ko je `iv, ko je mrtav, gde je ko oti{o...


Sa paketom koji mu majka {aqe poslah i moju teglu meda za Nema~ku.


Jednog dana odoh u na{u op{tinu, kad tamo na zidu dve ve}e fotografije, jedna naspram druge. Na jednoj pi{e : ,,Ko ubije ili podka`e komunisti~kog vo|u Tita, dobi}e hiqadu zlatnih rajhsmarki,, Tako je pisalo i na drugoj slici sa imenom ~etni~kog vo|e Dra`e Mihajlovi}a U ovakvim {turim, pukim ,,konstatacijama,, bez ikakvih dodatnih obja{wewa, komentara, prosto ose}am da mom dedi ne odgovara to {to su obojica predstavqeni u istom svetlu. Wemu je moralo biti jasno {ta zna~i to {to okupator na isti na~in gleda i na Mihajlovi}a i na Tita..


Je{a Pavlovi} - [i}in i Stojan Sikoqan u Lecetovoj ku}i

A nekog dana, Lecetu Aleksandar Lece Baji}. Predsednik op{tine u Vra`ogrncu, i pre rata i tokom rata (za vreme okupacije bio je od pokreta Dra`e Mihajlovi}a odre|en za komandanta sela) Po politi~kom opredeqewu radikal. Mnogi ga opisuju kao veoma pametnog i po{tenog ~oveka koji ne samo da nije zloupotrbqavao svoj polo`aj ve} je umeo da pomogne i onima sa kojima se politi~ki nije slagao.Zbog toga je imao nesporno autoritet u selu. Za vreme okupacije, u~io je nema~ki jezik da bi mogao da brani selo od Nemaca.U tome je i uspeo. Na{ao je na~ina da okupatora ubedi da ne preduzima drasti~nije mere prema stanovni{tvu i nakon odre|enih incidenata. Susedno selo Rgotina nije imalo ~oveka takvih diplomatskih sposobnosti i mnogo ku}a je popaqeno za odmazdu. Rgotina je i ina~e va`ila za ,,partizansko selo,, zbog jednog broja me{tana koji su se prikqu~ili partizanima.Baji} je tokom zime 1943 godine, garantovao `ivot partizanu @iki Coki}u-Plamincu, rodom iz Vra`ogrnca, sa porodi~nim vezama i u Rgotini (odakle mu je bila `ena) Coki}, ina~e obave{tajac Krajinskog partizanskog odreda, predao se zbog te{kih promrzlina nogu (nije mogao da se kre}e) i boravio je u ku}i svojih roditeqa. Po{to se ba{ nije mnogo dr`ao ilegale, za wega je doznao ~etni~ki komandant poznat po nadimku Bo`a Lete}i. Bez Baji}evog znawa uhvatio je i odveo Coki}a sa svojom grupom i zaklao ga negde u okolini Boqevca.Rgotski partizani su odgovornost za to pripisali Aleksandru Baji}u.Nakon proterivawa Nemaca, nova vlast je Baji}a uhapsila, kao i brojne druge uzorne i ~estite doma}ine (ali ,,na pogre{noj strani,,) Mu~en je i poni`avan od komunista u }eliji. Jedan od mu~iteqa, rodom iz sela Leskovac, hvalio se kasnije kako je Baji}u nare|ivao da legne na le|a da bi mu potom skakao po stomaku. Aleksandar Lece Baji} je streqan u Zaje~aru 14.12.1944 godine, verovatno na Kraqevici.Wegova ku}a i celokupno imawe su konfiskovani (Vidi: ,,Vra`ogrnac kroz vekove,,A.Ra{i}) Na pomenutom strati{tu na Kraqevici je streqano na stotine qudi iz cele isto~ne Srbije od kojih su mnogi bili nevini, odnosno wihovna jedina ,,krivica,, je bila ta {to nisu bili na strani komunista. do|e pismo od krajskomande Zvani~no : Krajskomandatura br.857 (Zaje~ar) pot~iwena Feldkomandaturi br.809 (Ni{) (Vidi: ,,Zaje~arsko naseqe Kotlujevac,, Miodrag Veloji}) Komandant krajskomandature u Zaje~aru bio je major [ulce Langeman (Vidi: ,,Nema~ki ratni zlo~ini 1941-1945,, \or|e Lopi~i}) da se neki vra`ogrn~ani pohapse i predaju Nemcima. Da li se on nekome onda poverio o tome, ili {ta je ve} bilo, uglavnom vrlo brzo se za to pismo saznalo. Doznao je o tome i moj otac. Na ~iji predlog ne znam, ali dogovore se on i Lecetov ujak, Je{a Pavlovi}, da idu pravo kod Leceta i razgovaraju sa wim u vezi novonastale situacije.


Jednog jutra, spremi{e se i odo{e do Lecetove ku}e. Tamo zateko{e wegovu `enu Mileva Baji}.Wena sudbina je tako|e tragi~na. Prema Aleksandru Ra{i}u, Mileva koja se ,,vra}ala vozom iz Negotina, gde je bila u poseti sinu, navodno je si{la na `elezni~koj stanici u selu Mokrawu i negde u {umi iznad sela se - obesila,, Na drugom mestu u istoj kwizi (Vra`ogrnac kroz vekove) Ra{i} pak navodi da su je ,,trojica civila prinudno skinuli iz voza,, (Vidi:,,Vra`ogrnac kroz vekove,,A.Ra{i}) O~igledno je wena krivica bila samo u tome {to je `ena Aleksandra Baji}a.

, reko{e joj za{to su do{li a ona im kaza : ,,Lece spava, do|ite malo kasnije,,


Je{a i moj otac }e na to : ,,Ne, ne}emo da idemo, sa~eka}emo da ustane,,


,,Pa da skuvam onda kafu ?


,,Mo`e,,


Samo {to su Je{a i Stojan popili kafu, pojavi se Lece. Trqa o~i ote~ene od neprospavane no}i i pita : ,,A {ta ste do{li, kakav zort vas dotera kod mene ?,,


Po~e deda Je{a da obja{wava : ,,Pa zort Lece, ~uli smo da ti je stiglo neko pismo u kome tra`e da napravi{ spisak sumwivih lica, pa smo eto hteli o tome da porazgovaramo,,


Tad se javi i moj otac za re~ : ,,Lece, ti taj spisak mo`e{ lako da preda{ ali oni }e onda da pohapse u selu samo one koje uspeju da uhvate dok }e drugi izbe}i u {umu. I {ta }e onda biti ? Zapali}e{ selo, i tvoja ku}a i sin }e stradati, ne samo mi. Zato smo i do{li da ti ka`emo da to ne radi{. Ti dobro govori{ nema~ki pa ih ubedi da mi ovde nemamo opasnih qudi,,


[ta je Lece nakon tog razgovora radio, ne zna se, ali hap{ewa u tom razdobqu nije bilo.

Tih dana, susreo je i Aleksu Jeremi}a, deda Siminog ro|enog brata Deda Sima je otac Mili}eve majke Stanke., ina~e starog radikala. Imao je u wega poverewa, te ga zapita : ,,^i~a Aleksa, {ta da radim, nema~ka komanda mi tra`i spisak lica koja su komunisti ili wihovi simpatizeri. Da li da im predam takav spisak ili da to ne uradim ?,, Deda Aleksa mu na to odgovori : ,,To da nisi ~inio, napravi}e{ ve}u {tetu,,


Nemci sa Lecetom u na{oj ku}i

Pro{lo je od Je{inog i Stojanovog razgovora sa Lecetom neko vreme. Tek jednog dana, vidim kako se otac ne{to uzvrpoqio po ku}i, nare|uje mojoj majci da umesi poga~u i ne{to spremi od mesa. Ja nisam znao o ~emu se radi. Kad malo kasnije, pred na{u kapiju banu{e Lece i dva Nemca. Nemci ne{to promrmqa{e a Lece nam to {to su rekli prevede kao ,,dobar dan doma}ine,, Stojan pogleda Nemce malo usplahireno i odgovori ,,dobar dan,,


U|o{e mirno u dvori{te. Moj otac iznese sto a meni kaza da donesem stolice. Postavi sto u hladovinu, potom sede zajedno sa wima. Na sto do|e vru}a poga~a i med. Nemci odmah vru}om poga~om ma~u u onaj med, a drugo ne}e. Lece ih pita da li ho}e ,,{naps,,(rakiju) Odmahnu{e rukom. Nije bilo nikakvog razgovora sa Nemcima, samo su moj otac i Lece izmenili nekoliko uobi~ajenih psovki koje ina~e koriste u kafani tokom kartawa. Stojan se malo smiri nakon toga i popi{e i on i Lece po koju qutu. Tokom tog vremena, Nemci su se osvrtali i gledali {ta se de{ava u dvori{tu, ima li ~ega sumwivog. Posedeli su kra}e vreme pa oti{li.

Ni dan danas ne znam {ta su ti Nemci hteli, niti kakvi su to Nemci bili. Pretpostavqam da je Lecetovo uveravawe krajskomande kako su vra`ogrn~ani mirni qudi, pa mo`da i wegov poziv da neko od Nemaca do|e i sam se li~no uveri u ta~nost wegovih tvrdwi, bio razlog dolaska te ,,delegacije,,


Nakon rata mnogima je postalo jasno da je Lece svojim pona{awem odbranio vra`ogrn~ane Od strane nove komunisti~ke vlasti je to prikazano kao ,,kolaboracionizam,, A da nije svojim pregovarawem spasio selo, komunisti bi Baji}a sasvim sigurno oklevetali na druga~iji na~in - kako ga nije bilo briga da selo spasi od okupatora.. A pokazalo se i da je bio od koristi onaj razgovor koji su sa wim vodili Je{a i moj otac.


Napad na Gru{ca i ubistvo Milana Manojlovi}a

Partizani su prili~no oja~ali i osmelili se nakon {to je SSSR po~eo da vra}a svoje teritorije. U Rgotinu ~as do|u partizani, ubiju po nekog ~etni~kog ~oveka, ~as do|u ~etnici pa pobiju partizanske pristalice i saradnike. Tako je jednom prilikom, u ku}i nekih Jevti}a, pobijeno sve osim jedne babe i devoj~ice. One su ostale `ive jer su se zavukle pod krevet.


Kod nas u Vra`ogrnacu ~etnici isprva nisu dolazili, wihovo se prisustvo u ve}oj meri osetilo tek nakon proterivawa partizana Za razliku od Bosne gde su zbog vi{e razli~itih okolnosti imali pogodnije tle za svoje {irewe, partizana je u Srbiji tokom ve}eg dela rata bilo samo u tragovima ali je posleratna propaganda to prikazala sasvim druga~ije.Negde sam pro~itao i nema~ke zvani~ne podatke o wihovim izginulim vojnicima u Beogradu tokom okupacije. Suprotno poznatoj seriji ,,Otpisani,, koja u zvezde di`e skojevske akcije, u prestonici je od komunisti~kih ataka zaista nastradalo samo nekoliko nema~kih vojnika.U Timo~koj Krajini je partizana i wihovih simpatizera bilo jo{ i mawe nego u drugim delovima Srbije ({to se mo`e videti i po podacima iznetim u ,,Razvitku,,br.3-4, str.30-31 koji govore da je 1941 godine na celoj teritoriji Timo~ke Krajine bilo samo ,,90 ~lanova KPJ,,).


A jedna od ve}ih akcija sprovedenih od strane partizana u Vra`ogrncu bila je napad na Josipa Gru{ca ,,14.03.1943 godine, oko 20 ~asova i 30 minuta, jedna grupa komunista u ja~ini od 50-60 qudi pod komandom profesora Kosti}a upala je u mlekaru i uzela 2, 085,00 dinara, radio - aparat, {poret, pisa}u ma{inu, dva foto-aparata, celokupnu garderobu i namirnice. Uhvatili su i Gru{ca, vezali, ali je iskoristio mladost partizana i pobegao,,(Vidi: ,,Na novim ogwi{tima,, Aleksandra Bona~i / Miodrag Markovi} str.121).


Jedne no}i partizani po|u iz ku}e Dra`e Jakovqevi}a, ina~e ~etni~kog ~oveka rodom iz Velikog Izvora Nejasno. Da li je Mili} hteo da ka`e da je taj ,,~etni~ki ~ovek,, u stvari radio za partizane jo{ od ranije pa se samo prikazivao kao ,,~etnik,, ili je ovo o~igledan primer nekakve ~etni~ko-partizanske saradwe ?

. U toj ku}i su ve} vi{e dana boravili. Sa sobom su poveli, da im ~uva stra`u, jednog izbeglicu iz okoline Srebrenice. Taj izbeglica, Mihajlo Goli}, be{e od usta{a proteran sa celom familijom. U toj partizanskoj grupi bio je i Milutin Veqkovi} zvani Andra. On je poveo i Milana Jeremi}a - Tejku, koga je znao jo{ iz vojni~kih dana, da im poka`e najboqi prilaz ka Gru{cu i wegovom blagajniku Milanu Manojlovi}u.


Uhvatili su blagajnika Manojlovi}a i preko brda Jama do{li do ku}e Josipa Gru{ca. Nakon {to su okru`ili ku}u, uspeli su i samog Gru{ca da na|u i sve`u. Plan im be{e da ga odvedu u podrum ku}e i tamo ubiju. Me|utim, Gru{ac, iako vezan, iskoristi neopreznost ~uvara, otrgne se i sjuri iz svog dvori{ta pravo u sokak, a odatle u avliju Milana Mr{i}a. Daqe mu ne be{e te{ko da se dokopa i `andarmerijske stanice.


Partizani ubiju Milana Manojlovi}a ,,Prilikom demolirawa Timo~ke mlekarske zadruge ubijen je Milan Manojlovi}, navodno kao upravnik mlekare, jer su Nemci preuzimali mle~ne proizvode,, (Vidi: ,,Vra`ogrnac kroz vekove,, A.Ra{i})Ina~e, veoma je zanimqiva istorija same mlekare i pre i posle rata. Osnovana je 1933 godine kao ,,Timo~ka mlekarska zadruga,, parama samih Vra`ogrn~ana (sama moderno projektovana zgrada je ko{tala onda{wih 300.000 dinara ! ) Imala je vo}wak od 6-7 hektara, kao i park sa vodoskokom. U ovu zadrugu su bili u~laweni i seqaci iz Rgotine, Trnavca, Koprivnice, Velikog Vidia itd. (Vidi: ,,Vra`ogrnac kroz vekove,, A.Ra{i})Raspolagala je, za ono vreme, modernom opremom i ma{inama. U su{tini, bila je to prava mala fabrika koja je proizvodila jogurt, pasterizovano mleko itd. U krugu mlekare bile su {tale sa uvezenim priplodnim bikovima i kowima. Bilo je i sviwa nove jok{irske rase. Ova moderna i napredna zadruga je uticala na razvoj sto~arstva ne samo u Vra`ogrncu ve} u ~itavoj Isto~noj Srbiji. Nakon rata, bez ikakvog dogovora sa me{tanima sela Vra`ogrnca, komunisti~ka vlast je demontirala celokupnu opremu mlekare i odnela je u Zaje~ar. Od te bukvalno pokradene opreme, nastala je zaje~arska fabrika ,,IMPAZ,, danas u vlasni{tvu jedne engleske kompanije. u Gru{~evom podrumu, uzmu dosta {e}era, putera, ne{to para i pobegnu.


Gru{ac vrlo brzo izvesti Nemce o napadu. Nakon toga nema~ka komanda naredi da selo Vra`ogrnac mora da nov~ano obe{teti Gru{ca U kwizi \or|a Lopi~i}a ,,Nema~ki ratni zlo~ini 1941-1945,, na{ao sam presudu Vojnog suda III armije majoru [ulce Langeman Ernst Ludvigu (Ernst Ludwig Schulze Langemann) krajskomandatu u Zaje~aru. Citiram: ,,sud.br.27/47.od 9.marta 1947.godine: osu|en na kaznu smrti streqawem; kazna je po `albama u drugom stepenu potvr|ena re{ewem Vrhovnog suda Jugoslovenske armije II sud.br.118/47.od 24.marta 1947.godine ,, Pored drugih zlo~ina koji su mu stavqeni na teret (,,hap{ewa, streqawa, ve{awa, spaqivawa pojedinih ku}a i ~itavih sela, u konc.logore, prisilne radove, prekomernu rekviziciju `ivotnih namirnica, uni{tewe prirodnih bogatstava zemqe,, itd) navedene su i kaznene mere koje je sproveo u selu Vra`ogrncu: ,,...po~etkom 1943 godine op{tinu u Vra`ogrncu primorao je na pla}awe 1.200.000 dinara Volksdoj~eru Gru{cu kao naknadu za postrojewa mlekare, koja su mu u borbi uni{tena,, Ova ogromna svota je ispla}ena Josipu Gru{cu tako {to je op{tina morala da rasproda jedan veliki deo zemqe.. Op{tina, ~iji je ~elni ~ovek bio Lece, morala je da se sna|e i obezbedi ogromnu svotu novca te Gru{ca podmiri. Prodat je deo utrine od nikoli~evskog puta do mesta zvanog Velika poqana i taj novac je Gru{cu i predat. Nekoliko me{tana je nakon te partizanske akcije i uhap{eno.


Prinudni rad u Boru ,,Nedi}eva vlada je od svog formirawa krajem avgusta 1941. Poku{avala da ubedi Srbe u korist od nema~ke okupacije, odnosno u korist od rada za okupacione snage. Putem osnivawa organizacija prema korporativnom modelu, kao {to su Srpsko udru`ewe rada, Otvorena berza rada i Radni~ka komora, Vlada je propagirala `eqeno poboq{awe dru{tvenog polo`aja radnih snaga, ali je pre svega, praktikovala wihovu ideolo{ku indoktrinaciju i mobilizaciju za potrebe nema~ke ratne privrede. Me|utim, stvarni polo`aj radnika su, naposletku, uslovili uvo|ewe radne obaveze i ograni~ewe radne slobode krajem 1941. (14.decembra) i uvo|ewe Nacionalne radne slu`be za ponovnu izgradwu Srbije (16.decembra) Radna obaveza je va`ila za sve osobe izme|u 17 i 45 godina, pod pretwom najmawe dvogodi{we zatvorske kazne za nepo{tovawe ove obaveze. Regrutacija radnika je bila u nadle`nosti oganiacije Tot...Deo propagande je bilo i najavqeno trajawe obaveznog rada od ~etiri meseca, {to se u praksi redovno prekora~ivalo... U martu 1942. Godine odlu~eno je da se izvr{i regrutacija radne snage prema godi{tima...,,,,(Vidi: ,,Rad i pre`ivqavawe u Srbiji: Borski rudnik bakra u Drugom svetskom ratu,, Sabine Rutar (specijalno izdawe ~asopisa Bele`nica, br.3) ,,У источно╪ Срби╪и, на простору од Костолца до Бора и Прахова, током Другог светског рата Немачки Ра╪х ╪е организовао ╪едно од на╪ве"их европских градилишта. Од посебног знача╪а био ╪е рудник бакра и флотаци╪а у Бору, одакле се 1943. године намиривало 50% немачких потреба за овим металом. У том смислу од новембра 1941. на овом простору било ╪е организовано укупно 33 логора, и то: радних логора, логора за обвезнике Националне службе рада, као и каж°еничких логора (Страфлагер - организовани у лето 1942. године) Током 1942. године у самом Бору изгра░ен ╪е читав систем концентрационих радних логора, ко╪их ╪е на овом подруч╪у било око 20. Тако ╪е Бор постао ╪едан од на╪ве"их ме░ународних радних логора на Балканском полуострву ко╪е су фашисти покорили токоm Другог светског рата...ме░у логорашима биле su и ма°е групе Француза, Холан░ана, По ака, Чеха, и неколико хи ада грчких антифашиста...Фебруара 1943. Тре"и Ра╪х ╪е затражио од Ма░арске да се у Борски рудник упути 10.000 "евре╪а за копа°е руде. На ова╪ захтев, Ма░арска ╪е у периоду од 11. ╪ула до 30. октобра упутила четри железничка транспорта са лицима, ко╪а су на °ено╪ територи╪и била осу░ена на присилан рад. У четвртом транспорту, распоре░еном у 4 чете било ╪е и 6.200 "евре╪а из Ма░арске, Чехословачке и Румуни╪е, али и "евре╪а из Бачке...pосле капитулаци╪е Итали╪е и 5.000-6.000 итали╪анских во╪ника приведено ╪е у радне логоре лоциране на простору Борског рудника. У документу ко╪и ╪е об╪ав ен у к°изи Александра Во╪инови"а ,,НДХ у Београду,, наведено ╪е да су и Хрвати из Баната ко╪и се нису при╪авили у немачку во╪ску били хапшени и слати на принудни рад у борски рудник...Радни логор обезбе░ивала ╪е ма░арска стража, а командат логора до кра╪а 1943. био ╪е потпуковник Андраш Балог, ко╪и ╪е по налогу Намаца, сме°ен "због благог поступа°а према логорашима". Заменио га ╪е пуковник Еде Мара°и, (Марани), ко╪и ╪е применио на╪зверски╪е методе муче°а логораша, и увео посебан логорски суд ко╪и ╪е изрицао смртне казне за на╪ма°и прекрша╪ "логорске дисциплине" . Нарочито су зверски мучени они логораши, ко╪и би били ухва"ени приликом покуша╪а бекства...Према извешта╪у Неди"еве комиси╪е  уди ангажовани на на╪тежим пословима били су упола голи, боси, оскудно обучени, смештени у баракама без прозора и врата. Noуди су тамо представ али само бро╪ке, а не имена и личности и °ихово ╪е било да да╪у послед°у кап снаге. На стотине "евре╪а излагани су стравичним тортурама...Како су се септембра 1944. Бору приближиле партизанске ╪единице, управа логора приступила ╪е хитно╪ евакуаци╪и ╪евре╪ских логораша. Они су били поде ени у две групе. Прва група, ко╪а ╪е бро╪ала око 3.600 "евре╪а кренула ╪е пешице 17. септембра 1944. преко Петровца на Млави, Мале крсн, до Београда и да е преко Панчева и Титела до Црвенке, Након овог пута, и успутних стре а°а у Ба╪у ╪е стигло 1.300 логораша, ко╪и су потом превезени у логоре у Немачко╪ (,,Vidi: Wikipedia)

Okupator se trudio da {to vi{e izvadi zlata i bakra u Boru nakon {to ga je oteo od Francuza koji su pored kraqa Aleksandra i \or|a Vajferta bili wegovi vlasnici. Nemci su tako|e odvo|ewem qudi na rad u Bor spre~avali wihov mogu}i beg u partizane. Tako je moj otac oteran po~etkom 1942 godine u rudnik. Radio je u pogonu elektrolize. Taman {to je zavr{io svoju obavezu, u novembru 1943 godine, pozvali su mene i jo{ tridesetak mladi}a. Negde prvog decembra, odveo nas je u Bor Lecetov pisar u op{tini Vidoje Baji} Budu}i da mu {kola nije i{la najboqe, otac ga je ,,dao za pisare,, odnosno osposobqen je za administrativne poslove u op{tini gde je kasnije i zaposlen. Tokom rata, jedna grupa ~etnika Dra`e Mihajlovi}a (JVuO) do{la je u selo sa zadatkom da likvidira izvesnog Stanka Bugarendi}a jer je navodno sara|ivao sa Nemcima (ovde bi ~ovek trebao da se zapita - a za{to bi ~etnici ubijali saradnike okupatora ako su i sami bili, kao {to to tvrde komunisti, saradnici okupatora ?) Poveli su pisara op{tine Vidoja Baji}a da im poka`e ku}u u kojoj pomenuti `ivi. Baji} nije znao dobro taj kraj, pokazao je pogre{nu ku}u. ^etnici su ubili dva ~lana porodice Leti}, mu`a i `enu. Leti}i su bili izbeglice iz Slavonije. Nakon rata Baji} se zaposlio u Boru, verovatno kao blagajnik. Proneverio je novac, bio uhap{en i osu|en na trinaest godina robije. (Vidi: ,,Vra`ogrnac kroz vekove,, A.Ra{i}).

Baji} je nas mladi}e predao borskoj upravi i videlo se da ga nimalo nije zanimalo {ta }emo mi nadaqe tamo da radimo. Mene su odredili za rad u Gropu. Gropa je ogromna rupa nastala na mestu gde se nekada nalazilo brdo zvano Tilva mare. Ja sam to brdo kao mali gledao iz volovskih kola kada sam sa roditeqima i{ao prema Boru -u to vreme smo tamo ~esto odlazili zbog pijace.


Na posao sam raspore|en sa dvojicom radnika rodom iz Velikog izvora. Oni su radili sa bu{ilicom a ja sam prenosio burgije od radionice gde se o{tre i ispravqaju do wihove pozicije.


Mene tada ne{to teralo, neki |avo, da pomalo sabotiram - neke burgije sam tokom preno{ewa namerno krivio ili ~ak lomio ,,Као пасивни отпор може се протумачити по╪ава да се ради таман толико колико ╪е "за окупатора нужно", при чему то не мора, ╪ош увек, да буде политички мотивисан, против немачког окупатора усмерен, или антифашистички став. Овде би могло, ╪едноставно, да буде речи о ╪едном архаичном се ачком, "господар-слуга" менталитету, ╪ер се се ак одва╪када на ова╪ начин суочава са сво╪ом фактичком обесправ енош",, (Vidi: ,,Rad i pre`ivqavawe u Srbiji: Borski rudnik bakra u Drugom svetskom ratu,, Sabine Rutar (specijalno izdawe ~asopisa Bele`nica, br.3).


Tu u burgijari, radio je i neki Toza An|eli}, biv{i nedi}evac, kome je {urak bio pisar Milana Nedi}a. Kada je digao ruke od Nedi}a i wegovih, neko vreme je bio finans u Trnavcu, na bugarskoj granici. Kako mu se to nije mnogo dopalo, potra`io je posao u Boru. Primili ga i postavili za poslovo|u burgijare.


Sa wim je radio i izvesni Dragoqub Mijatovi}. Wih dvojica su ~esto razgovarali samnom, pitali me kakvo je trenutno stawe u mome selu i sli~no. Uskoro smo se i dobro sprijateqili.


U Gropu sam radio nekih 10 - 15 dana. Odatle su mene i {uraka Ra{u potom premestili u jamu. Mene u Peti stari, a i Ra{a je bio tu negde u blizini. U Petom starom curi voda od plavog kamena na sve strane. Pored koloseka za rizme be{e dubok kanal za oticawe te plave vode, a odatle se ona pumpama izbacivala na povr{inu i u vodotok.


Poslovo|a je bio neki Slovenac Martin Plevnik. On me rasporedi da jednom radniku dovozim rizme za puwewe. Potom bih to odvozio do mesta odakle ih je preuzimala kowska vu~a i terala do {ahte i daqe u topionicu.


Jednog dana, a to je bilo 15 ili 16 decembra 1943, doterao sam rizmu i pribli`io je okretnici ka {utu. Sagnuo se da rizmu okrenem i gurnem ka {utu, nesvestan da na nivou iznad mene jedan rudar upravo istovaruje rudu. Deo rude presko~i ustavu i ve}i komad lupi me u potiqak. Pao sam i nisam vi{e znao za sebe. Tu kraj mene je bio dubok kanal pun one plave vode. Da sam pao samo malo daqe, onako onesve{}en, udavio bih se i niko to ne bi ni primetio. Onaj {to je istovarivao rudu, nakon nekog vremena si{ao je na moj nivo da vidi {ta je sa rizmom, za{to se ne pojavquje. Na{ao me je na zemqi, podigao i preneo u rudni~ku ambulantu, do same {ahte. Tu su mi za{ili i previli glavu a da ja i daqe nisam znao {ta se oko mene doga|a. Na {ahtu me utovario jedan stari Rus - izbeglica jo{ iz vremena revolucije. Tek gore, do{ao sam kona~no svesti. Rus me tako|e odveo u bolnicu. Tamo me primio bolni~ar, Adam Nikodijevi}. Odveo me u sobu gde }u da le`im. U toj sobi be{e jo{ troje povre|enih.

Jedan od te trojice, rodom iz Prokupca, bio je ranije u Nedi}evoj vojsci. Tamo mu se ili nije dopalo ili je napravio nekakvu {tetu, uglavnom upu}en je po kazni na rad u borsku jamu. Pri~ao nam je kako je ubrzo po dolasku uzeo jedan ove}i kamen i sam sebi otkinuo palac na nozi.


Kod mene, drugog dana nakon zadobijene povrede koja je izazvala pored gubitka svesti i potres mozga, javi se poreme}aj `ivaca i uzrujanost Mili} je i dugo nakon rata imao taj ,,poreme}aj `ivaca,, odnosno razne strahove od kojih se le~io prepisanim medikamentima. Baba mi je pri~ala da je mnogo puta rekao ,,kako }e da umre ako jo{ jednom vidi Nemcu o~i ispod {lema,,. Spavali smo na nekim daskama (pokriveni samo jednim }ebetom iako be{e decembar ,,Смешта╪ ╪е био изложен прома╪и и лоше изолован, лежа╪е су чиниле три уске дрвене даске, понекад постав ене сламом или папиром. Четири радника су делила ╪едан лежа╪ и ╪едан танак покривач, али ве"ина °их се покривала сво╪им мантилима, или се уопште нису покривали. Ваши и гамад ╪е, према извешта╪у ╪едног сведока, "било могу"е заграбити руком,, (Vidi: ,,Rad i pre`ivqavawe u Srbiji: Borski rudnik bakra u Drugom svetskom ratu,, Sabine Rutar (specijalno izdawe ~asopisa Bele`nica, br.3)) kad se ja naglo trgnem iz sna potpuno ube|en da dolaze ameri~ki avioni da bombarduju Bor i sve nas pobiju Najpoznatija operacija ameri~kih lete}ih tvr|ava koja se jednim delom odigrala i na nebu Isto~ne Srbije je svakako operacija bombardovawa rafinerija u Ploe{tiju, Rumunija. U okolini Bora je bilo i sru{enih ameri~kih aviona kao i spa{enih pilota od strane JVuO (Vidi: The Great Escape (http://www.airspacemag.com/history-of-flight/The-Great-Escape.html?c=y&page=1) by Phil Scott; Air & Space Magazine, January 1, 2011) Postoji fotografija grupe Dra`inih boraca sa te{kim mitraqezom Brovning (.30 in Browning M2) snimqena negde u okolini Krivog vira (Vidi: Wikipedia, Timo~ki korpus JKVuO) Mitraqez je izvu~en iz olupine sru{ene lete}e tvr|ave.,,Во а за пружа°ем отпора, али истовремено и фактичка неспремност, долазе до изража╪а када информативна служба ╪угословенске владе у егзилу, у октобру 1942. просле░у╪е вест да би 18.000 радника у Бору желело бомбардова°е рудника од стране савезника, како би могли да обуставе рад и побегну у шумe,, (Vidi: ,,Rad i pre`ivqavawe u Srbiji: Borski rudnik bakra u Drugom svetskom ratu,, Sabine Rutar (specijalno izdawe ~asopisa Bele`nica, br.3). Zgrabim ono }ebe i viknem ,,be`te, sad }e avioni da puste bombe,, pa jurnem na vrata. Be`ao sam u panici i samo me ograda zaustavila da ne sko~im sa sprata i razbijem se. Drugi pacijenti dotr~e u nameri da me smire i obuzdaju. Kad su me malo povratili, svi su se smejali i meni i mom postupku.


Le~io me lekar Rus, tako|e izbeglica, neki Bedanov. @ivci su se malo zale~ili, povremeno me doktor pu{tao i ku}i da odem, na bolovawe ,,Postoje pojedina~ne napomene iz 1943. o povratku rudara ku}i delimi~no zato {to im je rad okon~an, delimi~no zato {to im je izdat lekarski nalaz o nesposobnosti za rad. Izgleda dakle, da je postojao jedan formalni nivo radnog prava, koji se na ovaj ili o na~in primewivao, nezvisno od bilo ~ije samovoqe,, (Vidi: ,,Rad i pre`ivqavawe u Srbiji: Borski rudnik bakra u Drugom svetskom ratu,, Sabine Rutar (specijalno izdawe ~asopisa Bele`nica, br.3. Tamo bih proveo po nekoliko dana a onda opet nazad, u Bor. Doktoru Bedanovu sam od ku}e ~esto donosio slatko vino koje je on voleo da pije. Imao je jednu }erku koja je bila i hroma i psihi~ki poreme}ena.


Ba{ kad je hteo da mi zakqu~i bolovawe, dobijem - difteriju. Prebace me iz te zgrade u kojoj sam bio u nekakvu baraku. Tamo su uslovi bili takvi da nije bilo ni vatre da se zgreje{. Imali smo slamarice ali su one bile napuwene pored stolarskih {u{ki i nekakvim komadima drveta skinutim ko zna od ~ega, pa je spavawe na tome bilo pravo mu~ewe. Meni je bilo posebno nezgodno jer sam primao injekcije (serum protiv difterije) u butinu, pa kad se nezgodno okrenem i neki me komad iz one slamarice pogodi u ranu od {prica, rovnem ko vo. Grlo mi be{e belo kao sneg. Na nesre}u, mojim ranijim odlascima ja sam nehotice zarazio i sina pa je on kao mali zavr{io sa materom u zaje~arskoj bolnici. Tamo su proveli dosta vremena.


Iz jedne nezgode u drugu. Nekako se ja oporavim od difterije i doktor htede ponovo da zakqu~i bolovawe i vrati me na posao kad me zadesi - {arlah. Eto mene u istoj bolnici iz koje sam se spremao da iza|em. Od samog po~etka, od moje povrede, pa tokom difterije i {arlaha, le~io me je isti jedan lekar, doktor Bedanov, a i bolni~ar koji mi je davao injekcije i lekove be{e isti - Adam Nikodijevi}. Tako je ispalo da smo se ja i Adam dobro sprijateqili. Za wega sam kasnije ~uo da je oti{ao u partizane i da je tamo, na moju `alost, on i poginuo.


Posle zakqu~ewa bolovawa, vrate me na posao,,У главном логору дан ╪е почи°ао у пет сати, у пола шест ╪е почи°ала прозивка и додела алата. И обавезне раднике, ко╪е су запош авали српски бирои рада, приликом одласка на рад надгледали су наоружани стражари организаци╪е Тот. Радно време ╪е било од шест сати у╪утру до шест сати увече, са паузом од ╪едног сата у подне. Узима°е подневног оброка било ╪е пра"ено разним шиканира°ем, било да ╪е вршено под ведрим небом, при свакаквом времену, било да ╪е до места где се делио оброк требало марширати пешке двадесет минута. Неде ом ╪е рад тра╪ао пет сати,, (Vidi: ,,Rad i pre`ivqavawe u Srbiji: Borski rudnik bakra u Drugom svetskom ratu,, Sabine Rutar (specijalno izdawe ~asopisa Bele`nica, br.3)

ali sada budem odre|en za rad u drvari. Spremali smo raznu drvnu gra|u i spu{tali je u jamu. Jednog dana do|e neki vagon pun cementa na vrh prilaza {ahti. Taj vagon smo trebali da istovarimo ja i jedan Vla iz okoline Bora. Kako je to bilo mnogo za rad, ja se re{im da vagon pustim da sam ode nizbrdo do stanice Nejasno.Mili} navodi kako je vagon ,,pustio da sam ode nizbrdo do stanice,, a kao razlog navodi to {to je bilo mnogo posla oko istovara cementa. Imao je 22 godine, {to ba{ nije sasvim zrelo doba, no svakako je morao da zna {ta mo`e da o~ekuje ako ukloni prepreku na putu te{ko natovarenog vagona.Mnogo puta sam tokom detiwstva slu{ao iz wegovih usta pri~u o tom doga|aju i uvek je to nastojao da prika`e kao neku svesnu i namernu sabota`u na ra~un okupatoratora.Wegov tekstualni opis tog de{avawa pak ne ostavqa utisak o ne~em promi{qenom, odnosno o nekakvoj planiranoj diverziji. Meni to vi{e deluje kao potpuno nepromi{qeni, impulsivni hir, bez razmi{qawa o ,,onom posle,, Drugim re~ima, nije ,,ukqu~io mozak,, a uzrok za to je mogao biti veliki stres kojem je bio izlo`en. Ne{to sli~no desilo se i meni u ratu ali sa automatskom pu{kom (M70AB2) kada sam nehotice izbu{io plafon jedne hrvatske ku}e.Zbog stresa (konkretno, doga|aja koji se zbio tokom no}ne stra`e) bio sam u toj meri rasejan da sam tokom ~i{}ewa zastavinog kala{nikova zaboravio da skinem okvir sa municijom {to se zavr{ilo neplaniranm opaqewem.. To~kovi behu zako~eni komadom drveta. Ja tu zapreku odgurnem u stranu i vagon polako po|e nadole - traka, traka, traka... Od skretnice uhvati pravac za topionicu, ali kako je postojala na jednom delu puta i krivina, onako u brzini izleti iz {ina i razbije se a teret poispada. Vla odmah pobegne kroz `icu a ja ne znaju}i {ta da radim i gdi da be`im ostanem tu gde sam. Smesta se stvori nema~ka policija a sa wom i moj poslovo|a Dobrosav Jani}ijevi}. Nemci su hteli da me teraju odmah u komandu, da odgovaram za to {to se desilo, ali me Dobrosav branio i odbranio govore}i kako vagon nije bio dovoqno osiguran, odnosno uko~en, te je sam po{ao od {ahta. To me spaslo, ina~e bi Nemci samnom postupili kao sa saboterom.


Dok smo bili na prinudnom radu u Boru, ja i {urak Ra{a smo bili sme{teni kod tetka Lene i Drageta Smiqkovi}a, vlasnika kroja~ke radwe. Budu}i da je wihova porodica bila peto~lana, da su imali i dosta radnika, pa je ~ak bilo i nekih izbeglica primqenih, za mene i Ra{u je dosta slab sme{taj ostao. Spavali smo u nekoj razvaqenoj ku}ici nalik na koko{iwac. Na takve uslove stanovawa nadovezali se i te{ki uslovi rada u jami - kad do|emo s posla, noge nam mokre do listova. Ja sam znao kakve to posledice mo`e da nosi pa sam iako lipsao od umora terao sebe da skinem ~arape i dobro osu{im noge. Govorio sam i Ra{i da to isto ~ini ali je on imao neku svoju filozofiju. Mrzelo ga da skine ~arape ve} bi tako odlazio i u krevet a meni govorio : ,,Ti si zete metiqav pa mora{ da se prebuva{ a ja sam zdrav i ne marim,, Po{to je du`e vreme tako terao, zdravqe se uru{ilo. Kad je isteklo vreme na{eg prinudnog rada u Boru, vra}ali smo se ku}i kamionom sede}i pozadi u prikolici. Ra{a tu dodatno ozebe, to se onda iskomplikuje i pre|e u hroni~no stawe, te je na kraju od toga i umro.


Mama i Zagorka kod Suve reke srele partizane

Dok sam jo{ bio u Boru, mama i Zagorka su dolazile, meni donele preobuku i produ`ile do pijace da ne{to ako mogu prodadu. Vra}ale su se uskim kolosekom preko Suve reke jer u to vreme jo{ ne be{e normalnog koloseka kao danas Prva `eleznica u Vra`ogrncu, pa i u ~itavom kraju, bila je ,,belgijska pruga,, Belgijsko industrijsko dru{tvo je nakon dobijawa rudarske povlastice 1885 godine od Kraqevine Srbije, izgradilo prugu uzanog koloseka (76cm) 1886 godine. Po~etak pruge je bio kod Vr{ke ~uke - rudnika kamenog ugqa, do Radujevca na Dunavu, u du`ini od 90km. Belgijanci su ovom prugom izvozili kameni ugaq. iako ova pruga nije nije bila namewena za javni saobra}aj, prevozila je i putnike i robu.Postojala je i pruga Zaje~ar-Para}in koja je zavr{ena1912 godine ali nije prolazila kroz Vra`ogrnac. Naredne godine je samo produ`ena do Vra`ogrnca. Bila je tako|e uskog koloseka. Bugari su tokom Prvog svetskog rata odneli celu belgijsku prugu u svoju zemqu a Nemci su je 1916 godine obnovili od Vr{ke ^uke do Vra`ogrnca. Tu se vr{io pretovar na normalni kolosek do Mokrawa a odatle ponovni pretovar za vo`wu do Radujevca na Dunavu. Pruga normalnog koloseka Ni{-Zaje~ar-Prahovo napravqena je1922 godine u du`ini od 184,7 km. Te iste godine u Vra`ogrncu je izgra|ena i `elezni~ka stanica. Godine 1972, kona~no je zavr{ena pruga normalnog koloseka Vra`ogrnac-Bor-Majdanpek-Beograd. Gradwa je po~ela jo{ 1949 godine. (Vidi: ,,Vra`ogrnac kroz vekove,, A.Ra{i}). Kad je voz stao kod Suve reke, si{le su sa nekim qudima iz Rgotine i produ`ile pe{ke. Ti rgo}ani su znali da u blizini ima partizana i `urili su da {to pre odu s tog mesta. Partizani su mahom bili rodom iz istog sela Me{tani Vra`ogrnca i danas kada govore o akcijama partizana tokom rata neretko ka`u ,,rgo}ani napali,,( tog i tog) To u stvari pokazuje koliko je susedno selo Rgotina bilo ,,zadojenije,, skojevskom ideologijom nego sam Vra`ogrnac.Rgotina je uop{te va`ila za ,,partizansko selo,, iako je tamo bilo i pripadnika ~etni~kog pokreta (selo Rgotina je za vreme rata bilo poznato kao ,,Mala Moskva,,) kao i oni, behu to wihove kom{ije i ro|aci, ali naoru`an ~ovek je naoru`an ~ovek, nije igra. Mama i Zagorka su i{le polako i kad su iza{le na brdo kod Bodinog brani{ta, videle su da tamo stoji neki ~ovek. Nastavile su daqe, kad taj grmne ,,Stoj ! ,, One se zaustave. ,,Ko ste vi ?,, - pita neznanac. Tek tad primete da ima i pu{ku. Krenu da obja{wavaju da su vra`ogrn~`anke, da putuju iz Bora, ka`u ko im je tamo na prinudnom radu i da su odnele preobuku. Dok su se tako pravdale, ~ovek ih prepozna i ka`e im ,,pri|ite, pri|ite slobodno,, Kad su do{le bli`e, prepoznaju i one wega - to be{e Tine Veqkovi} Milutin Veqkovi} - Tine, o kome smo ve} napomenuli da je kao zagri`eni komunist i sovjetofil uporno ,,obra|ivao,, Mili}a i druge mladi}e da pristupe pokretu. Nakon rata likvidiran u zasedi slu`be bezbednosti kao infobirovac.

. Porazgovaraju malo s wim, on priupita i za mene, kakvo je moje stawe. Poru~i : ,,Pozdravite Tiketa i ka`ite mu da Rusija nikada nije izgubila rat, pa ne}e ni sad,, Dade i neke savete u vezi sela : ,,@ito sami mlatite, ne idite na vr{alice da ne bi odlazilo okupatoru. Radite slobodno i ne pla{ite se,, Mama i Zagorka se onda s wim pozdrave pa nastave daqe. Al nije pro{lo dugo, a malo daqe u jednom duwaku spaze i Tinine drugove. Polegali a pu{~ane cevke vire iz trave. Dok su do{le do Vra`ogrnca ve} mrak pao a ograni~ewe kretawa no}u (policijski ~as) be{e na snazi. Jedva nekako stignu ku}i i ispri~aju sve {to su do`ivele.


Partizansko skrivali{te kod Suve reke

Nalazilo se blizu pruge, na imawu bra}e Mandi}a. Jedan od bra}e je sara|ivao sa partizanima i dozvolio je da se tu iskopa zemunica. Partizani su u toj zemunici boravili ~esto zimi. Mandi} je odlazio jednim kowi}em do Milo{a Rankovog i preuzimao ono {to se tokom vremena kod wega nakupilo - `ito, kukuruz, pasuq i drugo, te to nosio borcima. I ja sam davao na predlog Ace Pe{i}a kukuruz, brali smo i nosili kod Milo{a.


Blizu te zemunice su partizani sa~ekivali Nemce i razoru`avali ih, tako|e i `andare, Nedi}evce i druge. Kod Suve reke je Bor~e Markovi} rodom iz Rgotine, pucao na Qubu Jovanovi}a Potpukovnik Qubomir Jovanovi} (u narodu poznat po nadimku -Patak) u po~etku rata je bio lojalan JVuO a ksnije je, prema nekim svedo~ewima, sara|ivao sa Nemcima. ,,Пуковник Михаилови", према се"а°има Р. Петрови"а, обратио се на Равно╪ Гори потпуковнику Noуби "ованови"у и °ему: "Наша ситуаци╪а ╪е врло тешка у овом моменту. Немамо наоружа°е и муници╪у. Набавке су врло тешке. Пошто имам неограничено повере°е у вас, ╪ер сте то показали на терену у досадаш°о╪ борби, то сам у на╪ве"о╪ та╪ности одлучио да се вас дво╪ица легализу╪ете као официри Српске страже са седиштем у За╪ечару, а затим да за два месеца организу╪ете ╪едну ╪аку ╪единицу. Да у на╪ве"о╪ та╪ности, , покупите све оруж╪е и муници╪у и да се, чим то завршите, поново одметнете у шуму." Поступа╪у"и у свему по Михаилови"евом упутству, Noуба "ованови" успео ╪е бити постав ен за команданта Српске државне страже у За╪ечару, а Радомир Петрови" Кент постао ╪е интендантски официр Неди"евих снага, стационираних у касарни 20. пука у За╪ечару. Радило се о оружано╪ формаци╪и три градске државне страже, смештено╪ у седишту округа...дотадаш°и командант СДС у За╪ечару Noуба "ованови" и °егови интендантски официр поручник Радомир Петрови" Кент извршили су задатак доби╪ен од генерала Михаилови"а - из за╪ечарске касарне 20. пука "изнели су све што ╪е могло да се изнесе" Он ╪е одмах именован за команданта За╪ечарске бригаде. У реализаци╪и мера одмазде припадници Српске државне страже ухапсили су Оливеру, супругу свог бившег команданта потпуковника Noубе "ованови"а и сместили ╪е у окружни затвор у За╪ечару. Ве" 18. децембра 1942, у вечер°им сатима тро╪ица  уди одевених у униформе СДС ослободили су Оливеру "ованови" и председника Соко ба°е Димитри╪а Ха÷и Павлови"а ,, (Vidi : ,,^etnici i partizani: prilozi za biografiju Leonide Petrovi}a,, Ranko Jakovqevi}), ~etni~kog komandanta za na{ kraj (sa sedi{tem u Sikolu) Ranio ga u grlo, tako da Quba nakon toga vi{e nije mogao normalno da govori.


Kasnije kada su Nemci uhvatili Bor~eta u Boru, ubacili su ga u jedan vagon i lokomotivom dovezli do Suve reke. Tu su ga predali Qubinim ~etnicima. Odatle je potom preba~en i u wegov {tab. Tamo je obe{en za noge, glava mu visila iznad zemqe, a Quba ga mu~io na taj na~in {to je ispod wega palio vatru. Tako ga on i uni{tio.

Posle oslobo|ewa, odre|eno je da ba{ na mestu gde se nalazi imawe bra}e Mandi} bude `elezni~ka stanica i da se zove ,,Bra}a Mandi}i,,

Jedan od tih Mandi}a je u Titovo vreme bio ministar rudarstva Srbije.


^etnici i Stojan u Stevinoj kafani

Negde po~etkom 1943 godine, ~etnici Nakon kraja Drugog svetskog rata, nova vlast je podsticala i {irila jednu veoma upro{}enu i iskrivqenu sliku o svim nekomunisti~kim pokretima u zemqi. U Srbiji su svi oni trpani u jednu te istu vre}u sa natpisom ,,~etnik,, Me|utim, Jugoslovenska kraqevska vojska u otaxbini generala Mihajlovi}a je kao antifa{isti~ki pokret ipak bila ne{to drugo nego recimo profa{isti~ki ,,Zbor,, Dimitrija Qoti}a ili ~etnici Koste Pe}anca koji su od po~etka direktno slu`ili okupatoru. JVuO se nije sukobqavala samo sa partizanima (zbog svoje antikomunisti~ke ideologije) ve} i sa Nemcima, Qoti}evcima i Pe}an~evim ~etnicima. ovlada{e okolnim selima. Po~e{e ~e{}e da silaze i u Vra`ogrnac. Ve}inom se tu vrzmao neki Bo`a lete}i. Sa wim je i{ao i Bora glumac, rodom iz nekog krajinskog sela. Taj Bora be{e prize}en tu u Vra`ogrncu, kod Perse Miti}eve, u na{em kom{iluku. Kad bi se razboleo donosili smo, svi na red, poga~u ili kakvo meso Ho}e da ka`e da su bili prinu|eni to da rade.. Sa Bo`om je i{ao i koqa~ zvani ^olak, rodom iz Lubnice. Partizani su nakon oslobo|ewa streqali tog ^olaka na utrini iznad Du{anove ku}e.

Jednog dana, re{i se Quba Jovanovi} da do|e u Vra`ogrnac i upozna se li~no sa me{tanima. Naredi da se sazove zbor u Stevinoj kafani. Svi ~etnici se razi|o{e po selu obave{tavaju}i narod da treba da do|e. Do na{e avlije je dolazio jedan stariji ~etnik koji je molio ,,ajde snajo, ajde iza|ite da ~ujete ne{to,, Be{e to Sava Milanovi} iz Sikola. Wegov sin Sa{a Gligorijevi} Mo`da je mislio na Du{ana Gligorijevi}a, ~lana Predsedni{tva CK SK Srbije. Gligorijevi} je tokom rata bio komesar brigade a nakon rata direktor borskog rudnika, predsednik Narodnog odbora sreza Zaje~ar, republi~ki sekretar za industriju i trgovinu itd.Vidi : ,,Mala enciklopedija,,( Prosveta, 1978) posle rata postade ministar u Srbiji.


@ene su iza{le te ve~eri i ~ule ~etni~ku pesmu ,,ubi}emo, zakla}emo, ko sa nama ne}e,,


Te ve~eri Stojan be{e pijan u Stevinoj kafani. Kad po~e{e unutra da se okupqaju ~etnici i me{tani, on se spremi da krene ku}i, predose}aju}i da neki ~etni~ki korba~ mo`e da ga tu zaka~i. Me|utim, kad je uhvatio kvaku i povukao je u nameri da otvori vrata i iza|e, vrata ni da maknu. Cima on al ni{ta se ne de{ava, ko da je zakqu~ano. Po~ne da psuje : ,,Jebem ti pi~ku materinu, {ta si zatvorio te nemog da iza|em,, kad vrata najednom popuste, otvore se, a na pragu - Quba Jovanovi}. Stoji tu da qudi ne bi pobegli sa zbora pre nego se sve zavr{i. Stojan se namah istrezni prepoznav{i ko je pred wim. Sre}om po wega, Quba vide da ima posla s pripitim ~ovekom i nije ga dirao. Propustio je Stojana te se on ipak nesmetano vratio ku}i.


Zagorka koja je ostala na zboru, kasnije je pri~ala kako je Quba hteo da okupqenima odr`i neki govor ali da to nije mogao zbog rane na vratu. ispu{tao je stalno zvuke nalik na {i{tawe, pa su drugi uzeli re~ mesto wega.


Ja i moji vr{waci u ~etnicima

Samo {to sam 30 aprila 1944 do{ao sa prinudnog rada u Boru, mobili{u me 11 maja, ~etnici. Najpre su nas u tada{wem centru sela ,,kod kapele,, dva dana u~ili prestrojavawu, pa nas potom odvedu u Trnavac, blizu tamo{weg seoskog grobqa. Tu smo vi{e dana ve`bali sa drvenim pu{kama. Onda mene i jo{ nekoliko mladi}a po{aqu u Veliki izvor kod nekog ~etni~kog komandanta zvanog Me}ava. Pomo}nik mu be{e Kole Duci} - Kroja~. Tamo nismo mnogo ve`bali, uglavnom smo besposleno sedeli na tavanu nekih kumova mog tasta Jovana. Jednog dana opazimo neke pripreme, kao da se sprema pokret jedinice. Bogata{ Kole Drnkovac, na{em kumu @iki ujak, donese Me}avi pe~eno prase na poklon. Posle smo saznali da je to uradio da bi ga Me}ava oslobodio obaveze da ide na front protiv partizana.


I jednog jutra, podi`e nas sve Me}ava. I{li smo pe{ice pored Belog brega kod Zaje~ara, pa daqe za Lenovac. Jedva sam i{ao sa ~etom, bio sam bolestan ve} 7-8 dana i dok smo bili u Izvoru samo sam mleko mogao da gutam i ni{ta drugo. Samnom su bili u ~eti jo{ ^eda Ne{in i Drag~e Qubin - @uti. I ni jedan od nas nije imao oru`je. Meni su dali da nosim nekakvu ko`nu ta{nu Me}avinog pomo}nika Duci}a. [ta je bilo u toj ta{ni, da li neki spiskovi, nekakva vojna tajna ~etni~ka, ne znam ni dan-danas.


^eda Ne{in je bio sa kuvarima. Kad smo uve~e do{li do Lenovca, tu smo prespavali pored puta, na ledini. Ujutru rano krenemo ka Tupi`nici. Putovali smo od svanu}a do 9 sati, sve niz Tupi`nicu - duga~ka je to planina, a jo{ kad ide{ u nepoznato i u boj...Od Lenovca nas vodio neki ~ovek do sela Vla{ko poqe Selo Vla{ko Poqe se nalazi oko 20km od Kwa`evca.

. Sve mirno na sve strane, nigde qudskog bi}a. Me{tani su sigurno znali da su tu negde u blizini partizani i da }e do}i do sukoba sa ~etnicima. Mi smo se samo osvrtali levo-desno, odakle }e na nas da skre{e mitraqez i da nas sve po~isti. U{li smo u to selo. Nema qudi, sve opustelo. Jeza me podilazila. Pro{li smo pored jedne vodenice u selu strepe}i, stalno u mislima vide}i partizanski mitraqez koji ni{ani u nas, da nas oduva. Ni{ta se nije desilo. Iza{li smo iz naseqa. Vidimo, nazire se i kraj Tupi`nice. Na{ vodi~ nam saop{ti da daqe ne zna put i da mora da se vrati. Nastavismo daqe sami preko nekih neobra|enih pustiwaka, ~as potok, ~as {iqato, okruglo brdo. Onda nai|osmo na mo~urastu padinu, a odatle stanemo da se kre}emo polako uzbrdo pored {umaraka starogorne bukve. Na padini be{e ne{to niske trave a u bu~aru samo kamewar. Pored mene su @uti, Me}ava i Kole Duci}. ^eda Ne{in je ostavqen sa kuvarima negde izme|u gudura, spremaju ru~ak za jedinicu.


Oko 10 sati po~e borba ,,Велики четничко-партизански сукоб у ко╪ем ╪е учествовао и Леонида Петрови" одиграо се 27. ма╪а 1944. године изнад села Влашко по е, у близини К°ажевца. Како се наводи у ╪едном документу публикованом у зборнику "Источна Срби╪а у рату и револуци╪и 1941-45-Хронологи╪а", 28. ма╪а Леонида Петрови" известио ╪е депешом четнички Главни штаб Драже Михаилови"а да су четници 27. ма╪а водили борбу са комунистима те да су комунисти остали надмо"ни╪и и сада су апсолутни господари терена. "Морал  удства наших бригада ╪е испод нуле, те се ове ╪единице не могу употребити у борби против комуниста. У депеши се да е наводи да су четнички команданти спречавали бекство четника употребом оруж╪а. Уколико се могу имати одре░ене резерве према документу прона░еном у време прово░е°а истражних рад°и поводом су░е°а Дражи Михаилови"у за ратне злочине, преоста╪у за сагледава°а ста°а ствари извешта╪и СДС и ОК КП" за За╪ечар. У акту Команде СДС Округа за╪ечарског од 28. ма╪а 1944. недвосмислено сто╪и: "Руководилац акци╪е противу комуниста у срезу Заглавском, ма╪ор г. Живо╪ин Казакови", на дан 27. о. м. поднео ╪е следе"и извешта╪: Комунисти се налазе код села Зубетинца /17 км западно од К°ажевца/. "ачина комуниста ╪е 1.000 - 1.200  уди, са 8 женских, од ко╪их ╪е ╪една погинула за време борбе са припадницима ДМ. Во░а ове банде ╪е наводно Васили╪е Смаилови", правник из "абланице.... Сада са °има воде борбу припадници ДМ. До сада ╪е погинуло око 30 припадника ДМ... У току но"и 26/27. ма╪а ова комунистичка група разби╪ена ╪е од стране припадника ДМ у две групе. "една група налази се на брду Станков Тран. Друга група налази се на брду Крстарац. Ова група опко ена ╪е са 1.200 четника ДМ. Борба се води данас од 4 и 30 сати непрекидно. Комбиновани одред СДА и СГС у ╪ачини 200 стражара и 8 официра упу"ен ╪е 26. о. м. из К°ажевца у село Соколовицу, а 27 о. м. кренуо ╪е у борбу са комунистима" У мемоарско╪ и документарно╪ гра░и изнетим у делу "Срби╪а у рату и револуци╪и 1941-1945 - Тимочка Кра╪ина" Слободан Боси чи" ова╪ сукоб опису╪е: "26. ма╪а Девета бригада НОВ" и Нишки одред сукобили су се код села Милушинаца и Читлука, на висовима Крстатцу и Слемену, са Делиградским четничким корпусом ко╪и ╪е имао око 1.200  уди. Четници су у току жестоке борбе, ко╪а ╪е тра╪ала читав дан, збачени са Крстаца. Сутрадан 27. ма╪а, пристигли су и делови Тимочког корпуса /Друга бо евачка бригада/, прикуп ени К°ажевачки корпус, као и комбиновани одред од 200 жандарма из За╪ечара и К°ажевца. Овако удружен, непри╪ате  ╪е у╪утру напао Девету бригаду НОВ", ко╪а ╪е скупа са Нишким одредом чврсто држала Крстатац и Слеме. Битка ╪е опет тра╪ала цео дан. Тек пред вече ослабио ╪е четнички притисак и то на одсеку Друге бо евачке бригаде ко╪а ╪е нагнана у бекство. Она ╪е повукла у одступа°у и остале четничке ╪единице. Овом приликом разби╪ен ╪е штаб Делиградског корпуса, а К°ажевачки четнички корпус успео ╪е да задржи сво╪е бригаде тек око села Зубетинца и Милушинца. Четници су у борби изгубили око 50 мртвих и близу 90 зароб ених" Секретар ОККП" за За╪ечар Живан Васи еви" реферисао ╪е ПК КП" за Срби╪у истим поводом: "... Пуних 5 дана водили смо непрекидно борбе са дражиновским снагама у ╪ачини 4-5 хи ада  уди. До сада су нас нападала 4 корпуса и то: Делиградски, Сувопаланачки /Свр ишки/, К°ажевачки и на кра╪у Тимочки. Борба послед°ег петог дана била ╪е на╪╪ача и на╪жеш"а. И благодаре"и само невероватно╪ храбрости наших бораца, дово но╪ количини муници╪е, а и минобацачима, и ова ╪е борба решена у нашу корист.... Ове неколикодневне борбе су од великог знача╪а за разво╪ народноослободилачке борбе у читавом кра╪у, све до Дунава и о °има ╪е обавештен скоро читав народ... Наши успеси су разбили дражиновске лажи о униште°у партизана и ба╪ке ко╪е су дражиновци испредали о сво╪о╪ во╪сци... Досадаш°им борбама ми смо потукли и добрим делом разбили дражиновске концентраци╪е - али ми нисмо могли са овим снагама дово но ударити, а што ╪е ╪ош важни╪е нисмо могли искористити постигнуте успехе, ╪ер их нисмо могли гонити, и"и дуб е за °има. Разлог томе су: веза, проблем ра°еника, утроше°е муници╪е и премореност бораца. Тако смо се ми овде после ових петодневних успеха у ствари повукли - односно повратили назад. А то "е ве" непри╪ате  користити како политички, тако да се и поново сакупи и концентрише" (Vidi : ,,^etnici i partizani: prilozi za biografiju Leonide Petrovi}a,, Ranko Jakovqevi})


. Ovde-onde tek ~uje{ : }ak-dum, }ak-dum... Partizani }ute a ~etnici zgusti{e pucwavu. Tiketu Kran~i}u zet, Vlada Izvorac, nosio Zorku Pu{komitraqez ZB vz. 26 koji je proizvodila ~ehosloslova~ka firma ,,Zbrojevka,,( Иeskб Zbrojovka) odakle verovatno i nadimak ,,Zorka,, Kraqevina Jugoslavija je naru~ila desetak hiqada ovih pu{komitraqeza od ^eha a tako|e se u velikim serijama kao ,,Пушкомитра ез 7,9mm модел 1937,, proizvodio i u Kragujevcu. Sve zara}ene strane u Jugoslaviji su ga koristile, bio je veoma popularan zbog dobrih karakteristika i kod JVUO i kod partizana. Punio se okvirom od 20 metaka i imao brzinu ga|awa od 600 metaka u minuti. (Vidi: Wikipedia)

. On be{e dopuzao do jednog reda kamewa podignutog uvis kao spomenici i samo sipa prema partizanskom polo`aju. Odjednom partizani pu{kama i mitraqezima odpo~e{e da vezu po onom kamewu. Baca~i Na internet stranici http://www.srpskaistorija.com/ko-su-bili-otpisani-cetnici-ilegalci-ne-komunisti/ na{ao sam jedan opis bitke kod Bukovika izme|u partizana i ~etnika a koja se odigrala 24.07.1944 godine, dakle oko dva meseca nakon bitke kod Vla{kog poqa, i tamo se tako|e pomiwu ,,partizanski minobaca~i,, Verovatno su u pitawu ista oru|a koja su upotrebqena i kod Vla{kog poqa.Tako|e se iznosi tvrdwa da se tu radi ,,o britankoj vojnoj pomo}i,, te{kim minobaca~ima tipa ,,Xon Bul,, (John Bull ) a da su posadu baca~a ,,sa~iwavali Italijani,, (averovatno biv{i italijanski vojnici jer je Italija kapitulirala 1943) Vidi i : ,,Савезничка во╪на помо" НОП-у 1943 - 1945. године,, /докторска дисертаци╪а/ Предраг ─. Ба╪и" na http://nardus.mpn.gov.rs/handle/123456789/6524

stado{e da padaju nekoliko koraka od polo`aja ~etnika. Baca~ udari u bukvu, lomi je i cepa kao ni{ta. Iza nas nekoliko ~etnika done{e poginule i prekri{e ih powavama. Tre{te baca~i Moje prvo ,,vatreno kr{tewe,, odnosno u~e{}e u nekoj bici, bilo je mawe direktno od dedinog: kao rezervist JNA u sastavu intendantskog voda ni{kog korpusa, bio sam logisti~ka podr{ka jedinicama u Trpiwi, Slavonija. Jednom prilikom sam u pratwi konvoja stigao i do prve linije.U toku je bio minobaca~ki napad hrvatskog ZNG. Projektili su padali po kukuruzi{tu samo par stotina metara udaqeno od mesta na kome smo istovarivali po{iqke hrane i drugih potrep{tina.Video sam crne stubove dima i zemqe, a udar se odli~no prenosio kroz zemqu, pa preko |onova na{ih ~izama sve do ki~me, stvaraju}i neopisivo jeziv ose}aj., {tek}u pu{ke i mitraqezi, govor se ne ~uje. Mene tera |avo, uzimam one otkinute stupove od bukve pa nosim Me}avi i Koletu i ka`em : ,,Gle Gospodine Me}ava kako ga iskidalo, onolku bukvu...,,


Oni me samo pogleda{e i savi{e glave jer ih u tom trenutku zasu kamewe od bli`e eksplozije.


Izmakoh se malo iz {umarka, a ono kao da iza mojih le|a pisnu `enski U izve{taju Команде СДС Округа за╪ечарског од 28. ма╪а 1944. sто╪и : ,,"ачина комуниста ╪е 1.000 - 1.200  уди, са 8 женских, од ко╪их ╪е ╪една погинула за време борбе са припадницима ДМ,, (Vidi : ,,^etnici i partizani: prilozi za biografiju Leonide Petrovi}a,, Ranko Jakovqevi}) glas : ,,Dr`te popa, dr`te popa,,


Mitraqezi samo sik}u. Baca~i tre{te. Promene terena nema, svako dr`i svoje, samo vri, ozbiqan se boj bije. Pro|e podne i sunce se spusti.


Me}ava me pozva.


Pita : ,,Jel zna{ odkud smo do{li ?,,


Rekoh da znam.


,,Ajde onda, idi,,


Od bu~ara do onih {iqatih brda ~istina dosta duga. Okrenuh se levo - desno, kad u pravcu Tupi`nice jedna ve}a povr{ina klasale p{enice. Preko we partizani zalamaju i kad jedan legne, drugi ga preti~e. Brzo silaze, ko na dlanu se vidi. Ja po`urih. Oni me vide{e i samo stado{e zrna da {vi}kaju meni oko glave. Be`i dok zamakoh iza jednog bre`uqka. Malo levo, malo desno i na|oh kuvare i ^edu Ne{inog. Dok ja da odgovorim na wihovo pitawe kako je na frontu, ve} me sustigli ~etnici koji odstupaju i be`e. Izgleda da ispod nas, ka Tupi`nici, nije vi{e bilo nikog od ~etnika te su partizani za{li iza le|a i moralo se odstupati. Pade komanda da prospemo tek spremqenu hranu iz kazana i spremamo se za pokret. Gladni, vratismo se tek kasno no}u u Lenovac. Tek tamo smo ne{to prezalogajili. Tu i preno}ili.


Bio je to 27 maj 1944 godine. Sutradan, nas troje je demobilisano i po{li smo ku}i. Na izlasku iz Lenovca, na jednoj krivini, sretnemo Du{ana Jeremi}a - Pininog (koji posle rata postade {ef UDB-e) Nosi nekakvu po{tu Leonidi Petrovi}u Kapetan Leonida Petrovi}, komandant Zaje~arske brigade Timo~kog korpusa JVuO, ро░ен ╪е у Кладову 1906. године из брака Милана Ж. Petrovi}а са Милом Сре╪и". Родоначелник породице Петрови" , према резултатима истражива°а сарадника Истори╪ског архива у Неготину Небо╪ше "ови"а, био ╪е jevrejskog porekla. Након што ╪е рано дети°ство провео у Кладову, Леонида Петрови", именован по легендарном спартанском во╪сково░и (како ╪е кум - професор истори╪е тражио) рано дети°ство провео ╪е у селу Поцес╪у на Копаонику, затим у Уш"у на Ибру, где ╪е завршио основну школу. Гимнази╪у ╪е изучио у Београду, одакле му ╪е ма╪ка. Dипломирао ╪е на београдско╪ Во╪но╪ академи╪и (ко°ица). По завршетку школова°а упу"ен ╪е на службу у Подгорицу... Пошто ╪е ╪угословенска во╪ска капитулирала у априлском рату, одметнуо се у шуму, не мире"и се са окупаци╪ом, као и многе друге °егове колеге - српски официри. Тако ╪е поступио и Леонидин ро░ени брат Бранимир Петрови", оже°ен унуком Симе Лозани"а, командант Делиградског четничког корпуса а затим командант аеродрома на Пра°анима, погинуо на Зеленгори 1945. gодине,, Po nare|ewu komandanta ravnogorskog pokreta Dra`e Mihajlovi}a, zajedno sa potpukovnikom Qubom Jovanovi}em i kapetanom Radomirom Petrovi}em-Kentom, Leonida Petrovi} se dobrovoqno prijavio u Nedi}evu SDS na slu`bu (,,Dа ╪е у °ихово╪ акци╪и учествовао и Леонида Петрови" сазна╪емо из извешта╪а окружног начелника у ко╪ем Л. Петрови"а ослов ава са "одбегли капетан,,) Ciq je bio da se iz zaje~arske kasarne 20.puka iznese (pokrade) {to vi{e oru`ja za naoru`awe ravnogoraca koji su hteli da ga upotrebe za daqu borbu protiv okupatora. Zahvaquju}i ratnom lukavstvu poput zavaravawa protivnika ova akcija a i neke druge, uspe{no su realizovane : ,,Манир маскира°а у униформу SDS ради олакшава°а крета°а и де╪става унутар насе ених места под контролом Српске државне страже имао ╪е и Леонида Петрови". По сведоче°у Р. Петрови"а Кента, кра╪ем 1942 /новембра/ упутили су се на састанак са руководиоцима Корпуса "ради договора о сарад°и са групом Стамболиски", на планину Дели "ован; буду"и да ╪е имао мало времена на располага°у, Леонида ╪е обукао униформу СДС и упутио се кроз За╪ечар, Во╪ник СDС га ╪е препознао и ранио у леву руку. За °им се одмах упутила потера немачких во╪ника и СДС, али ╪е он, иако ра°ен, успео да заметне траг. Извешта╪ окружног начелства Округа за╪ечарског, ме░утим прецизно наводи да се ова╪ дога░а╪ одиграо 27. ╪ануара 1943. Начелник ╪е ве" 31. ╪ануара 1943. реферисао Оде е°у за државну заштиту Министарства унутраш°их послова да ╪е четири дана рани╪е стражар градске страже "ован Нини" око 9 сати и 45. мин пресрео на улици "одбеглог капетана Леониду Петрови"а обученог у во╪ничко одело". Стражар Нини" почео ╪е да гони Петрови"а и испалио ╪е неколико метака у °еговом правцу, али ╪е ова╪ успео да пре░е преко зале░еног Тимока и побегне у правцу Белог брега. "Бега╪у"и, Петрови" ╪е бацио во╪ничку торбу у ко╪о╪ су, изме░у осталог на░ене и ове ствари: официрски службени знак бр. 406, 2 официрска амблема, 3 дефанзивне ╪угословенске бомбе... По траговима крви може се са сигурнош"у тврдити да ╪е Петрови" ра°ен,, (Vidi : ,,^etnici i partizani: prilozi za biografiju Leonide Petrovi}a,, Ranko Jakovqevi}.) Leonida Petrovi} je kao oficir JVuO u~estvovao u vi{e bitaka, a tako|e i u bici kod Vla{kog poqa 27.05.1944 godine gde je verovatno Mili}u bio jedan od nadre|enih..


Nakon nekog vremena stigli smo u Vra`ogrnac. Razni qudi iz sela dolaze kod mene i drugih koji su se vratili i pitaju za wihove mladi}e, da li smo ih videli, znamo li {ta o wima. ^uli su da su stra{ne borbe bile sa partizanima i da se odstupalo. Snu`deni qudi hteli bi bar ne{to da saznaju o svojoj deci al nesmem ni{ta da im pri~am.

Eto, od 11 do 28 maja bejah u ~etnicima, i za tih 16 dana dosta toga videh i nau~ih iako sam bio bolestan.


[urak Ra{a nije bio samnom u borbi, ve} je u to vreme bio te{ko bolestan. Tast je tra`io od Leceta Baji}a da ga zameni nekim zdravim mladi}em, {to Lece nije u~inio. Ipak, iako je Ra{a mobilisan on nigde nije anga`ovan. Nakon demobilizacije nastavio je le~ewe.


Ja u zaje~arskoj bolnici

Pro{la su tri meseca. ^etnici pi{u parole po drumu ,,dolazi nam kraq,, a ja ~itam ,,dolazi nam kraj,, Ose}a se da prete`e na partizansku stranu al niko ne sme ni da gukne.

Po{to sam bio bolestan na plu}ima, re{im se da odem u bolnicu na le~ewe. Ponesem powavu i jastuk. Le~io me Dr.Bo`a Stanojevi}. Prepisivao mi neke lekove al slaba vajda, te{ko se oporavqam.


Prilikom jednog pregleda, ja se doktoru Bo`i po`alim da imam i nekakav strah. On shvati u ~emu je stvar i jedno kra}e vreme po}uta, zami{qen. Onda me pogleda i re~e : ,,Nemoj ni{ta da se pla{i{. Na Hitlera je pre neki dan 20 juli 1944 godine. Atentat je izveo Hitlerov oficir Klaus [enk fon [taufenberg u ,,Vu~joj jami,,kod Restenburga, Isto~na Pruska. Hitler je pro{ao sa samo nekoliko ogrebotina (Vidi: ,,Drugi svetski rat,,Narodna kwiga, Beograd /Bericht Van De Tweede Oorlog, Amsterdam,1975/) izvr{en atentat,,


Samo mi to kaza i ni{ta vi{e. Al to mi je vi{e vredelo ko lek nego svi lekovi na svetu !


Prvog septembra i{ao sam u bolnicu. Na zaje~arskoj `elezni~koj stanici od nekoga ~ujem da }e biti avionsko bombardovawe i stanice i bolnice. U bolnici me prime i smeste u sobu sa jo{ jednim pacijentom. Ne poznajemo se, ali ja imam jaku `equ nekome da ispri~am {ta sam malopre ~uo na stanici. ^ovek me saslu{a mirno, bez uzbu|ewa. Sutradan, dok razgovaramo o ne~em drugom, doznam ja od wega da je - `andar. Ja to primim naizgled mirno ali u sebi se jedem - za{to ba{ meni da se desi da onako lakomisleno istrtqam sve {to sam odnekud ~uo i to ba{ pred `andarem.


On se ina~e prema meni nije ni jednog trenutka poneo kao `andar Drugim re~ima, nije ga prijavio zbog ,,{irewa panike,,.


^etvrtog septembra, samo {to je pro{ao doru~ak, po~e{e da zuje avioni iznad bolnice. Neki mali avion~i}i Mili} je u razgovoru za te avione uvek pomiwao nadimak koji su oni stekli u narodu. Zvali su ih ,,kukuruzari,, zbog toga {to su to bile male ali veoma okretne ma{ine koje su letele jako nisko ( ,,do kukuruza,,) S obzirom na godinu kada su se prvi put pojavili ti ,,avion~i}i,, (1944) verovatno se radilo o sovjetskim letelicama.. Po~e {tektawe mitraqeza, sve od bolnice ka gradu, pa niz prugu. Brzo istr~im napoqe, jednim delom prepla{en, drugim delom radostan {to se ostvaruje ono {to sam ~uo. Zavrte{e se avioni vi{e puta iznad bolnice, a bolesnici, sve {to je moglo da se kre}e, jurnu ka pruzi i Timoku da se sakrije. Mnogi u toj be`aniji popada{e na zemqu, ovde jedan - tamo nekoliko. Izgledaju u onoj travi ko pobijeni. I kad avioni odo{e, jo{ dugo je trebalo da se sve smiri. Tek poslepodne do|e do mirnije situacije, ali se me|u mnogima razvi diskusija da li }e partizani da napadnu Zaje~ar no}as il ne}e. Ja uzmem powavu i jastuk i pobegnem iz bolnice neispisan. Svratim do baba @ivane, tu ru~am, i deda Vule me prebaci do rampe svojom kowskom zapregom a odatle nastavim pe{ice do Vra`ogrnca.


Partizanski napad na Zaje~ar ,,6. septembra 1944. posle podne 23. srpska divizija napala je nema~ki garnizon u Zaje~aru,, (Vidi: https://slikepartizana.wordpress.com/2016/09/06/prvo-oslobodewe-zajecara-septembra-1944/ )

[estog septembra rano ujutru, po~e odnekud da se primi~e pucwava. Isprva slaba, ali kako su prolazili sati i bli`ilo se podne, ta je borba postajala sve `e{}a, samo vri. Nije se znalo sa kim partizani toliko jako vode borbu, jer u Zaje~aru i nije bilo mnogo Nemaca Zaje~ar je bio centar isto~ne Srbije, i u wemu je bilo oko 1.500 Nemaca, jedan bataqon Srpskog dobrovoqa~kog korpusa i 270 pripadnika SDS i SGS. Zaje~ar je bio punkt Gestapoa i centar za vezu sa ~etnicima Qube Jovanovi}a-Patka. Oko grada se nalazilo oko 3.000 ~etnika kao spoqawe obezbe|ewe grada.Borbe za Zaje~ar trajale su 33 sata, i 7. septembra oko 18 sati grad je prvi put oslobo|en. Garnizon je bio slomqen i najveim delom uni{ten. Poginulo je oko 300 Nemaca, qotievaca i Nediжevaca, a zarobqeno 737. Izmeрu ostalih, uhva}en je i Hans Tiler, folksdoj~er, oficir kraqevske jugoslovenske vojske i {ef Gestapoa za isto~nu Srbiju. U Zaje~aru su prakti~no uni{tena dva bataqona nema~kog 1. policijskog puka, pa se nakon tog poraza, ovaj bataqon pojavquje u dokumentima samo sa dva svoja bataqona, Prvim i ^etvrtim. Narednih dana partizani su zauzeli Negotin, i uspostavili kontakt sa izvidnicama Crvene armije, ali su Nemci intervencijom 1. brdske divizije uspeli da zauzmu Zaje~ar 11. i Negotin 14. septembra. Na kona~no oslobo|ewe trebalo se boriti jo{ tri nedeqe,, (Vidi: https://slikepartizana.wordpress.com/2016/09/06/prvo-oslobodewe-zajecara-septembra-1944/) . ipak sukob traje cele no}i. Ujutru, ne sti{ava se, poja~ana borba, samo ju~i i vri. Prime}uje se da juka odlazi prema Zvezdanu. Vrilo je tako do predve~e, a kad je pala no}, borbe stado{e. Sutradan be{e mirno, samo se tek po negde ~uje: }ak-dum. Veseqe, do{lo oslobo|ewe. Be`e krajinski ~etnici, samo jure pored na{e ku}e bez oru`ja, zvekare ~uturice. ^etnici se borili na strani Nemaca i behu razbijeni.


Osmog septembra, partizani dotera{e zarobqene Nemce iz Zaje~ara i zatvori{e ih u gorwu {kolu U sada{wem centru sela, odmah do crkve.. Devetog septembra, Nemci su vezani i odvedeni do mesta gde se Alapin uliva u Timok Nekoliko desetina metara od tog mesta su drumski i `elezni~ki most preko re~ice Alapin (kod Alapinskog mosta ina~e nisu streqani samo Nemci ve} i doma}i civili ozna~eni od nove vlasti kao ,,izdajnici,,) Odmah do wih je i nema~ki bunker koji je {titio te saobra}ajnice. Zanimqivo je da su Nemci, odnosno nema~ko carstvo (Deutsche Reich) samo sledili logiku Rimqana i wihovog carstva - jer nekoliko kilometara prema Zaje~aru nalazi se i ,,rimski bunker,, (ru{evina u narodu poznata kao ,,Kostol,, a za koju se pretpostavqa da je re~ o utvr|ewu municipium Aurelianum) koji je {titio tada{wi drum i verovatno most preko Timoka.. Tu su svi streqani ,,Pojam zakona ratovawa postojao je i prije devetnaestog stoqeжa. Meрutim, bili su smatrani nekom vrstom "prirodnog prava" koje nije bilo kodificirano pisanim ugovorima. Zato su se ta neformalna pravila bitno razlikovala u raznim povijesnim razdobljima,, (Vidi: ,,Od dum - dum metka do napalma,, Malvern Lumsden /u prevodu Miroslava Lazanskog) Mnogo puta smo do sada slu{ali o ratnim zlo~inima Drugog svetskog rata, a jedan od tih zlo~ina je i streqawe zarobqenih vojnika, posebno zarobqenih vojnika bez ikakvog su|ewa (daleko od toga da `alim te nema~ke vojnike - pona{ali su se kao teroristi u odnosu na ratne zarobqenike i civile, pa su prema wima i primewene iste takve metode. Ali ovde nastojimo da sagledamo stvari sa stanovi{ta pravila ratnog zakona. A ta pravila, koja postoje da se sve ne svede na ~istu osvetu i haos, ka`u da to {to su Nemci masovno streqali i zarobqene vojnike i zarobqene civile, ne opravdava (pravno) drugu stranu da to isto ~ini i sa svojim zarobqenicima) Onda, da li su pravno gledano partizani po~inili ratni zlo~in streqaju}i nema~ke zarobqenike ? Zanimqivo, ali sa ~isto formalno-pravne strane ispada da nisu. Za{to ? Iako neke odredbe `enevske konvencije koje se ti~u za{tite zarobqenika postoje jo{ od 1863 godine, one se definicijom ratnog zlo~ina ba{ i nisu bavile sve do Moskovske deklaracije iz 1943 godine i konferencija i sporazuma u Teheranu, Jalti i Potsdamu kada je nastao i statut me|unarodnog vojnog suda (1945) koji precizira ,,{ta je to ratni zlo~in,, a FNRJ je konvenciju o postupawu sa ratnim zarobqenicima (dopunu `enevske konvencije iz 1929) potpisala tek 28.03.1950 godine (Vidi: ,,Mala enciklopedija,, Prosveta, 1978). Pri~a se da ih je bilo 60 - 70 qudi. Samo jedan je uspeo da pobegne preko Timoka. Na licu mesta je bilo i nekoliko vra`ogrn~ana koji su kopali jamu za pobijene i kasnije su tu jamu sa le{evima i zatrpali.


Devetog uve~e, neki partizanski komandant dr`ao zbor u Zaje~aru i saop{tio okupqenima da iz Afrike idu Romelove trupe i da moraju da se sklawaju jer }e pro}i ba{ dolinom Timoka.


Osmog i devetog, u Vra`ogrncu se nalazila partizanska bolnica i to u ku}i Momira [uti}a, kao i u vo}waku Caneta Tomi}a. Saznav{i za tu bolnicu a po{to sam jo{ uvek bio bolestan, hteo sam da me pregleda wihov lekar. Odem do te partizanske bolnice, kad tamo doktor Bo`a Stanojevi} koji me pre nekoliko meseci le~io. Pozdravimo se i ja ga zamolim da me pregleda. On me upita da li mi je daleko ku}a. Rekoh mu da nije, da sam tu odmah u kom{iluku. ,,Do}i}u kod tebe ku}i i tamo }u da te pregledam,, - re~e mi. Ja radostan. Vratim se ku}i i ispri~am mojima ko }e da nam do|e. Zakoqemo pile i ispe~emo poga~u. Za ru~ak se pojavi doktor Bo`a sa jo{ dve bolni~arke. Obavi pregled a onda smo seli i ru~ali. Kad su odlazili, doktor Bo`a se osvrnu i re~e : ,,Ne boj se, sve }e biti dobro,, Partizani su istog dana napustili selo i preko brda najpre stigli do Trnavca a potom nastavili daqe prema Sala{u. Dan-dva kasnije pojavile su se i nema~ke trupe iz Afrike.


Zbeg

Uzbuweno be{e selo veoma, {ta }e biti, jer svi znaju da sti`u nema~ke trupe ozloje|ene pogibijom wihovih vojnika u bici s partizanima. Opet, kao i na po~etku rata, spremqeno je veliko ma{ilo na Jama. ^ekalo se kad }e vatra na brdu da zaigra i zvona crkvena da biju. Mene moja bolest nikako da ostavi, ~ak mi be{e i te`e nego ranije. Zagorku smo poslali u vinograd, u ^oli}evu padinu. Volovska kola behu spremna, u wima kufer pun robe, preko dosta powava i ode}e. [iva}u ma{inu smo zakopali u cvoli~ar kod stare ku}e [iva}a ma{ina marke ,,Singer,, koja sada ima vi{e od sto godina i jo{ uvek radi.. ^u se uzbuna. Ja i mama upregnemo krave i za rep kola sve`emo mladog bika. Po|emo i uhvatimo put preko reke Borska ili Vra`ogrna~ka reka., pa pored grobqa. Stojan i baba Milka ostali kod ku}e, ra~unaju - wih kao starije qude niko ne}e da dira. Kolima ba{ prolazimo kraj grobqa, kad za{tekta mitraqez od Jama u na{em pravcu. Najednom, odnekud se stvori kraj nas Mika Gili} vode}i kowa. Zaka~i povodnik za na{a kola i pobe`e negde sa jo{ jednim ~ovekom. Kur{umi sa jama samo {ikte. Ja sam u tom trenutku na kolima i dr`im Zorana u krilu. Kad zasvira oko nas kur{um, viknem mami da skrene levo, ni`e vinograda Milo{a Rankovog. Ona skrenu `ustro i prestra{eno a ja sa Zoranom u rukama navrat-nanos isko~im iz kola te se brzo sklonimo u jedan kanal.


Mama se uklonila sa vidika onima na Jama, ali gde je ta~no oti{la ja iz kanala vi{e ne vidim. Malo kasnije, sa detetom produ`im ka brani{tu Steve Milo{evi}a (Gajski potok) Pewali smo se polako uz potok, kad u jednom bu~alu vidim svezan kow, samo se pomera i wi{ti. Pro|emo pored kowa, tek najednom neka `ena vi~e iza nas : ,,Stoj prijatequ, sa~ekaj me,, Be{e to prija Darinka ^oli}eva i sa wom dete, Zaga. Predade mi Zagu da je vodim kod wene matere Bosiqke. Ona je sa kolima negde ispod brda, na}i}u je tamo. Taman {to sam krenuo sa decom, negde daleko od nas grunu eksplozija. Pro|e malo vremena, pa i iznad nas pade granata. Iza|emo jedva, na silu, na vrh Velike poqane gde prolazi pre~ica za Trnavac. Si|osmo onda pod brdo, i tamo na|emo i moju majku s kolima i Zaginu majku Bosiqku. Predam Zagu materi. Sa mamom smo ja i Zoran daqe nastavili prema Pogorevcu, ka Jakovqevi}evoj kolibi. Na sre}u, poneli smo bili i jednu rogo`u, pa kad bi se zaustavili, razapeli bi to izme|u drve}a kao nadstre{nicu a kola bi stavili ispod. Tu sam le`ao sa Zoranom dok je mama napasala stoku u blizini. Uskoro nas i Zagorka na{la. Sa sobom donela pe~eno pile, baba Milka spremila, ali ja sam bio tako lo{eg zdravqa, i upla{en, da meso nisam mogao nikako da jedem. Uzeo sam samo malo luka s paradojzom i ne{to kozjeg mleka. Tog dana u ^ardaku pogibe M.Markovi}a sin.


U Pogorevcu je bilo dosta qudi, vrzmaju se tamo-amo. Neki me pitaju kako sam, ~uli su da sam dosta bolestan.


Drugog ili tre}eg dana, po{li smo nazad ka selu i ku}i. I{li smo putem iz Pogorevca preko kose. Tu na jednom mestu ispregli smo stoku i pustili je da pase a ja krenem malo daqe do vrha kose, do mesta gde se ra~vaju putevi. Stao sam tu i gledam da li Nemci jo{ prolaze kroz Vra`ogrnac. Ne vidim tamo ni{ta, al se jasno ~uje juka motorizacije.


Odjednom pored mene, na samom raskr{}u, prolazi neki gologlav ~ovek, u beloj ko{uqi kratkih rukava, sav isprskan krvqu i po licu i po odelu. Ide iz pravca Velikog izvora i odlazi ka Trnavcu. Ko je to bio i {ta se sa wim desilo, ne znam ni dan danas. Nijednom re~ju se nije oglasio, niti sam se ja usudio da ga zaustavim i pitam.


Za taj dan je Stojan zakazao sa Bo`om zvanim Motikes, seoskim bolni~arom koji je davao qudima injekcije, da i meni da jednu. Bo`a je poru~io da u selo do|emo makar na preno}i{te, jer se Nemci no}u ne kre}u. Tako i uradimo. Prvo smo svratili do ku}e ^oli}a. Od ranije sam ~uo za nekakve vantuze i da one mogu da pomognu onome ko je tako bolestan da ne zna vi{e {ta da ~ini i kako da se spase Kao i u mnogim drugim selima, i u Vra`ogrncu je narodno vidarstvo bilo razvijeno.Vi{e, uglavnom starijih `ena, bavilo se bajawem i le~ewem lekovitim travama. ,,Ga{eno je i ugqevqe,, a kori{}ene su i razne pijavice itd. (Vidi: ,,Vra`ogrnac kroz vekove,, A.Ra{i}.). Vantuze izgledaju kao debele ~a{e i stavqaju se na obolela mesta. Onda se napravi fitiq od neke krpe, utopi u mast i upali ispod vantuze. Kad ta vatra potro{i vazduh, stvori se jak pritisak koji vu~e bolesne sokove iz tela. Kod ^oli}a su znali to da rade, stavqene su mi te ~a{e na ko`u i veoma brzo sam osetio poboq{awe.


Kasnije, kad smo stigli do na{e ku}e, tamo je ve} bio Bo`a Motikes sa svojim priborom. Dao mi odmah injekciju. Drugog dana, iza{li smo do Bara. Oterali smo tamo plug da ugarimo strwi{te, al nisam mogao ni{ta da radim. Nana Rumena je tokom svih dana na{eg boravka van sela, na tom mestu ~uvala ovce. Uve~e sam od Bo`e ponovo primio injekciju, i tako nekoliko dana.

Po{to je Nema~ka vojska i daqe bila u Zaje~aru, i jo{ uvek je povremeno prolazila kroz selo, ja mojima dam zort da idemo u Picojni potok da tamo iskopamo zemunicu u kojoj bi proveli zimu, jer se ne zna dokle }e Nemci biti u na{em kraju.


Odemo u potok sa kolima i stokom i ja krenem, iako slab, da kopam zemunicu. Za to vreme, spavali smo sa jo{ nekim qudima izbeglim iz sela, u ~ika Vasinoj kolibi. Mama je vodila stoku da pase u Ruji{te i gledala kako Nemci prolaze. Zagorka je povremeno, na rizik, odlazila ku}i po hranu i vra}ala se. Jednog dana, sretne negde Qubu Ra{kovog. Quba kad je spazi vikne : ,,Gde }e{ kad Nemci jure na sve strane, i preko poqa idu...,, i samo {to to izre~e, krene da be`i. Zagorka upu|ena Upla{ena. i sama jurne. Do|e do mesta gde smo bili i sve nam ispri~a. Ja se upla{im i ka`em svima da se odmah spremamo i da i odatle negde idemo. Ali uskoro pade i no}, te se malo smirimo, znaju}i da Nemci nemaju obi~aj da se kre}u po mraku. Sutradan po~e i ki{a, i od be`awa - ni{ta. Predali smo se da ostanemo tu, pa neka bude {ta o}e. Tako pro|e vi{e dana - mama vodi stoku na ispa{u a Zagorka tajno odlazi do ku}e da donese malo hrane.


Stojan i baba Milka su za to vreme kod ku}e. Stojan uglavnom sedi u kafani i prati situaciju - ho}e li biti borbe i paqevine il ne}e.


Prvih dana Nemci su do{li u Vra`ogrnac da ispitaju gde su wihovi vojnici zarobqeni u borbama s partizanima 6 i 7 septembra 1944. Uhvatili su popa @iku, klisara Qubu, i jo{ neke me{tane, odvezli ih u Zaje~ar i tamo saslu{avali. Posle ispitivawa su te qude pustili S obzirom da je Nema~aka vojska u Srbiji imala poznatu naredbu da za svakog ubijenog nema~kog vojnika streqa stotinu Srba, ovakav obrt je prili~no neverovatan. Nemcima se ili `urilo (ako su zaista bile u pitawy Romelove trupe u povla~ewu iz Afrike) ili im je bilo sasvim jasno da gube rat i da kaznene mere, osim puke osvete, vi{e i nemaju nikakvo dejstvo na ishod stvari. Da je naredba primewena, selo Vra`ogrnac vi{e ne bi postojalo na kartamo jer bi najmawe 700 qudi bilo ubijeno na licu mesta.. Zatim su oti{li na samo mesto streqawa, kod Alapina, da se uvere.


Dani prolaze, a oslobo|ewa nema, ne vidi se kraj. Nemci su tih dana bili zadr`ani u Lu~kom poqu, kod Luke, i poubijani pa satrti od strane partizana koji su ih sa planine Deli Jovan videli kao na dlanu, te ih odozgo tukli. Tako je prekinut Nemcima prolaz.


Do{li Rusi

Jednog dana, do|u do nas vesti da su do{li Rusi i da je Vra`ogrnac slobodan. Upregnemo krave i niz Drenoviti potok do|emo do Bara Malo iznad druma koji vodi ka selu Rgotina.

. Kad tamo, blizu mesta na kome se danas nalazi zadru`na {tala, vidimo Rusi vu} ukopali top. Mi tu stanemo, si|emo s kola ja i Zoran, i pozdravimo se s Rusima ,,Po va{em nare|ewu izve{tavam o odnosu stanovni{tva Jugoslavije prema Crvenoj Armiji i pona{awu vojnika u oslobo|enim oblastima Jugoslavije. Vojska 57. Armije 23. septembra po nare|ewju Ratnog saveta fronta, pre{la je u ofanzivu i posle odlu~nih borbi slomila odbranu Nemaca na bugarsko-jugoslovenskoj granici. U narednim danima ofanzive, kao posledica postignutog uspeha vojnici Armije oslobodili su od protivnika niz naseqenih mesta Jugoslavije i me|u njima okru`ni centar grad Negotin i sreski grad Zaje~ar. Stanovni{tvo Srbije u svim selima i gradovima priredilo je jedinicama i grupacijama Crvene Armije odu{evqen i srda~an do~ek, pozdravqajuжi je kao vojsku oslobodioca od nema~kog ropstva i razbojni{tava ~eta Mihajlovi}a i "poqske stra`e" Nedi}a... @iteqi su pozdravqali vojsku parolama u ~ast Crvene Armije i druga Staqina, donosili cve}e, ~astili borce i komandire gro`|em, belim hlebom, pozivali kod sebe na ru~ak. @ene su donosile cveжe borcima i komandirima, ukra{avali wima tenkove i zaprege koje su prolazile. Sve glavne ulice bile su pune naroda koji je pozdravljao Crvenu Armiju. Za Crvenom Armijom u grad su u{li partizani,, (Izve{taj Na~elnika politi~kog odeqewa 57. Armije pukovnika Cinjeva Narodnom komesarijatu odbrane SSSR. Detaqnije na: http://www.princip.info/2019/10/23/otvorene-ruske-arhive-odnos-stanovnistva-jugoslavije-prema-crvenoj-armiji/#NKO) Znatan deo naroda jeste sa odu{evqewem pozdravio dolazak Sovjetske armije, kao i partizana, ali to ne zna~i i da je znatan deo naroda bio za komunizam, kako je to kasnije Titov re`im krivotvorio.Narod je samo slavio skidawe nema~kog jarma, i kako je verovao, dolazak slobode.


. Onda produ`imo ku}i. Baba Milka nas do~eka kao najmilije, spremi ve~eru i za stolom nam ispri~a kako je selo oslobo|eno.

Po wenim re~ima, negde oko 10 sati, po~e{e prve pu{ke da se javqaju, pa sve bli`e i bli`e pucwava ide.Krene ona u dvori{te da vidi {ta se de{ava, a pas za wom. [to vi{e pra{ti i bije, pas se vi{e svija uz noge i samo skucka. A tad na kapiju banu{e dva Nemca. Po~e{e po grudima da je pipaju, kao da pretresaju. Kad je tako ispipa{e viknu{e obojica ,,aja, aja,, Seti se baba {ta tra`e i donese im jaja. Nemci jaja razbi{e, popi{e onako `iva, pa odo{e. I samo {to nesta{e s kapije, otpo~e jedna `e{}a borba. Pra{ti najvi{e iz pravca reke. I ne pro|e ni par sati, eto ti Rusa, tr~e uz sokak ka drumu. U selu vri a u pravcu Jama padaju granate. Kod `elezni~ke stanice samo krkori.


Posle doznamo da su Nemci imali i nekakav magacin municije u ku}i Milo{a Mini}a i da su se oko te ku}e vodile najve}e borbe. Tu je dosta izginulo i Nemaca i Rusa (Rusima poginuo i jedan oficir, kapetan, u sokaku kod Vlade Qiqani}a)


U selu nastupi mir. Ali u Zaje~aru se i daqe vode borbe, samo vri od lakog naoru`awa. Nakon nekog vremena i tamo stade da popu{ta, samo po neka pu{ka se ~uje. To be{e ruska predhodnica, a te{ko naoru`awe do|e tek koji dan kasnije preko Vr{ke ^uke, iz Bugarske. Rusi su do Zaje~ara do{li pri kraju septembra 1944 a napad su pripremali do 18 ili 19 oktobra.


Napuni{e Rusi Vra`ogrnac Mnogi vojnici Crvene armije ne samo {to nisu bili Rusi ve} nisu bili ni slovenskog porekla, ali obi~an narod o tome nije mnogo znao. Za wih su sve to bili jednostavno - Rusi. 223 streqa~ka divizija (223-я стрелковая дивизия) koja je u isto~noj Srbiji od Nemaca preotela sedam gradova i oko stotinu sela (Vidi: http://www.savash-az.com/INF1-1.htm ) formirana je u Azerbejxanu, u Aziji, i verovatno je ne mali broj wenih vojnika pripadao Azerima, turskom narodu muslimanske veroispovesti (kao i raznim drugim narodima s Kavkaza, Dalekog istoka itd.)Ima izvesne ironije u tome da vas nekakvi Turci za koje mislite da su va{a ,,slovenska bra}a,, osloba|aju ropstva i okupacije.

i okolinu vojskom, oru`jem, te{kim i lakim topovima, ka}u{ama. Ka}u{e behu u na{em sokaku, i ispod i iznad duma, oko Jama itd. Kamioni sa radionicama, agregatima za struju. Prekri{e i utrinu i iznad sela, kod deda Adamove ku}e, i do Bara. U Jabu~aru Stojana Jer~inog, veliki {atori razapeti, i svetlo gori na sve strane. Samo ju~e nekakve ma{ine celu no}. U na{oj ku}i boravio vi{e dana i jedan ruski lekar.


Jednog dana izgubi{e se ka}u{e, samo jedna osta u na{em sokaku.Pored we, i no}u i dawu, neprekidno stoji stra`ar.Ose}a se priprema za borbu. Sve odlazi ka Zaje~aru. I ujutru, oko 8 sati, po~e borba U zaje~arskoj operaciji, osim jedinica Crvene armije, u~estvovale su i partizanske snage. Prema kwizi ,,Sedma srpska brigada,, \ure Zlatkovi}a i Milo{a Baki}a (Gradina, Ni{.1986) bile su to 14.brigada NOV koja je dejstvovala sa uzvi{ewa Mogila iznad Kotlujevca i mesta Ba~i{te kod Zvezdana, i Prvi bataqon Sedme brigade koji je napadao sa uzvi{ewa Kraqevica i dejstvovao ka pravcu povla~ewa nema~kih trupa.. Prvo topovi i ka}u{e. Sa Vr{ke ^uke bije neki veliki top. ^ujemo od qudi, Maksim Gorki, tako ga Rusi zovu.


Sa ocem pojismo krave kod starog bunara, kad zasvira{e prve granate.Kako ~uh pisak, smesta pustim krave i krenem da be`im prema starom drenu, do plota...


Stojan me gleda, ~udi se {ta ja to radim.


Vi~em : ,,Be`i, be`i, sad }e da padne,, a on se smeje.


Ja sam pogre{no mislio da su to nema~ke granate, i da padaju na nas.


Artiqerijska bitka je trajala do podneva. Nakon toga te{ko oru`je se javqalo samo povremeno ali pu{ke i mitraqezi u gradu nisu prestajali ni malo - samo vri.Zaje~ar je oslobo|en 20 oktobra 1944, po drugi put.

Nekoliko dana po oslobo|ewu Zaje~ara, sti`e u selo naredba da me{tani sa volovskim zapregama po|u do grada radi wegovog ~i{}ewa od zaostalog oru`ja, poginulih Nemaca, mrtvih kowa...


^im u|osmo u grad (na mestu gde je danas preduze}e koje prikupqa otpad) prvo {to spazih behu dva mrtva kowa. Le`e na sred druma, naduli se a noge im {tr~e u nebo.Kre}emo se daqe, idemo prema Kraqevici. Blizu Markove ~esme, na mestu sada{we benzinske pumpe, gledam - mrtav nema~ki vojnik le`i kolko je dug.Pantalone na zadwici iscepane, vidi se gola butina. @uti se loj u pokidanom mesu.Natovarimo ga na kola i odvezemo na Kraqevicu (gde se nalazilo nema~ko grobqe) Tu isipamo tog Nemca i krenemo nazad.Negde usput, spazim sve`e iskopanu zemqu prekrivenu kamewem. Naziru se bose noge ispod kamewa. Kasnije doznam da je tu ubijen neki in`iwer iz Zaje~ara.


Blizu pruge puno kratera od ka}u{a. Gledam - zemqa razbijena koliko dve pesnice u dubinu a geleri od eksplozije rasprsli se na sve strane ko da si pravio trag grabuqom.


Doga|aji nakon oslobo|ewa na{eg kraja oktobra 1944.

^im Rusi i partizani oslobodi{e Zaje~ar i okolinu, uspostavi se nova vlast. Za komandanta sela rgo}ani postavi{e Acu @iki}a -Lalinog. Be{e malo trnovit ~ovek, nekako na svoju ruku. U SKOJ-u se u me|uvremenu kao dobar istako Grade Vu~kovi}, pa Acu smene a na wegovo mesto odrede Gradeta. Za predsednika op{tine dignu Du{ana @ivanovi}a-Perki}a.


Otac po oslobo|ewu dade da se zakoqe jedna ovca i odnese Rusima, u znak zahvalnosti.


U novembru po~e mobilizacija mladi}a mojeg godi{ta. Mene lekarska komisija proglasi trajno nesposobnim, jer sam u to vreme, od dugotrajnog bolovawa, bio sav `ut u licu.


Omladince koji nisu bili za vojsku rasporede za rad na poslovima oko ure|ewa sela. Budem odre|en da rukovodim nekim akcijama. U to vreme prime me i u SKOJ.


Tih dana po oslobo|ewu, uhapse Leceta Baji}a, wegovog {uraka ^edu Mr{i}a, ^edinog sina Vlajka, Bo`u Stanojlovi}a - Miloradovog, Stanimira, mu`a Slobodanke Beqigovke, Stanoja Nikoli}a - Vrdzu, i jo{ neke, i sve ih postreqaju kod artiqerijske kasarne Mnogi zaje~arci ~uli su za Crvene Kmere, Pola Pota i ,,Poqa smrti,, u Kamboxi ali malo wih zna za ,,Kowsko grobqe,, koje se nalazi u okolini Zaje~ara. Pa evo i nekih detaqa : ,,Savremena istorija ne pamti krvaviji "lov na ve{tice" od onog koji se odigrao u Srbiji od 1944. do 1946. godine. U ovom periodu, prema grubim procenama, u vi{e od 1,000 masovnih grobnica ba~eno je preko 80,000 uglavnom vi|enijih qudi, intelektualaca i |aka, koji su imali nesre}u da nekome smetaju. Dokumenta o su}ewima progla{ena su dr`avnom tajnom i punih {est decenija }utalo se o zlo~inima po~iwenim u ime naroda.Tek 2009. godine na inicijativu Instituta za savremenu istoriju i dnevnog lista "Ve~erwe novosti" Vlada Republike Srbije donela je odluku o osnivawu Dr`avne komisije za pronala`ewe i obele`avawe svih tajnih grobnica u kojima se nalaze posmrtni ostaci streqanih posle oslobo|ewa (Dr`avna komisija za tajne grobnice ubijenih posle 12. septembra 1944. Pomenuta komisija ima i svoj sajt a tamo se nalazi i tzv. ,,Kwiga streqawa,, sa detaqnim podacima o svakom ubijenom ~oveku. Vidi: http://www.otvorenakwiga.komisija1944.mpravde.gov.rs/#15Бро╪) U godi{wem izve{taju komisije "1944." (Dr`avna komisija za tajne grobnice posle 12. septembra 1944., Godi{wi izve{taj 2010., priredio: Sr}an Cvetkovi}, Beograd, 2011.) detaqno se opisuje tehnologija likvidacija i sam proces kojim je, najve}im delom, rukovodilo Odeqewe za zatitu naroda (OZN-a) koje je formirano maja 1944. godine. U izve{taju se navodi da su su}ewa u prvim mesecima rada bila tajna i uglavnom fiktivna. Iako se oduvek tvrdilo da su streqani samo neprijateqi naroda, dokumenta i evidencije upu}uju da je postojao i drugi motiv. Naime, klasni motiv nagove{tava se ~iwenicom da su u dokumentima ~esto "...pored likvidiranih lica ili onih koji se nalaze na spisku za likvidaciju, navode i precizni podaci o vlasni{tvu nad zemqi{tem, nekretninama i drugoj imovini streqanih lica. Lica su u istra`nom zatvoru ~esto podvrgavana najrazli~itijim oblicima torture i mu~ewima, i tu nam sazwawa o oblicima nude najneverovatnije i svirepe oblike mu~ewa ( ~upawe noktiju, ve{awe za polni organ, saka}ewa, prebijawa itd ) Egzekucije su uglavnom izvr{avane no}u, a zatvorenici su, obi~no samo u dowem ve{u, uvezani telefonskim kablovima, streqani na unapred pripremqenim lokacijama. Rodbini pobijenih nije bilo dozvoqeno da preuzmu i pokopaju tela, a otkopavawe pobijenih bilo je najozbiqnije krivi~no delo. Naredbom su sve lokacije grobnica progla{ene tajnim i nalo`eno je uklawawe tragova o wihovom postojawu i zabrana pristupa tim lokacijama ( Naredba MUP-a DFJ 18.05.1945.) U izvesnom broju slu~ajeva gre{kom su bila streqana lica sa istim imenom i prezimenom, a potom je u izve{tajima navo|eno da "nema veze, i on je bio neprijateq dana{wice". O streqanima su {irene la`ne informacije od strane slu`be dr`avne bezbednosti, a porodice `rtava `igosane su i ugwetavane do beskona~nosti. Zbog brojnih nepravilnosti u radu i gneva koji je uzrokovan u narodu postupcima ova metodologija napu{tena je februara 1945. godine i pre{lo se na institucionalizovani princip isle|ivawa. Dr`avna komisija "1944." posetila je Zaje~ar 5. maja 2010. godine, kada je odr`ana konferencija za {tampu na kojoj je upu}en javni apel svim gra}anima koji imaju bilo kakve informacije o zlo~inima da se jave i dostave informacije.^lanovi komisije iza{li su na teren i obli{li lokalitet: Kraqevica - Podno`ije ( livada iznad stadiona FK Putevi, ka spomeniku Quba Didi} ), lokalitet Kraqevica - Antena, lokalitet Kasarna "Nikola Pa{i}" i Alapinski most. Pored ovih lokacija kao lokacije grobnica u izve{taju se navode i: Kowsko grobqe i Korito Timoka. Lokaliteti su fotografisani, uzete su izjave svedoka, i preuzeta je kompletna raspolo`iva dokumentacija, u ciqu temeqnijeg razmatrawa.U ciqu realizacije detaqnog istra`ivawa Odlukom gradskog ve}a formirana je i Gradska komisija za tajne grobnice, koja je bila zadu`ena da utvrdi lokalitet grobnica, prikupi potrebnu dokumentaciju i izvesti o tome javnost.Na teritoriji Timo~ke krajine izvr{ene su i probne ekshumacije, a u dva od tri slu~aja potvr}ene su lokacije grobnica prema navodima svedoka (Zmijanac i Boqevac).O rezultatima probne ekshumacije u Boqevcu obave{tena je Policijska uprava Boqevac, Ministarstvo pravde i Vi{e javno tu`ila{tvo u Zaje~aru. Tada{wi pomo}nik vi{eg javnog tu`ioca Ivan Markovi} obave{ten je da je daqe u wegovoj nadle`nosti da postupi prema Zahtevu za ekshumaciju koji je podnet Vi{em javnom tu`ila{tvu u Zaje~aru. Zahtev za ekshumaciju jedne od tajnih grobnica Vi{em javnom tu`ila{tvu u Zaje~aru prodnet je septembra 2010. godine, ali prire}iva~ Godi{weg izve{taja komisije (objavqen 2011. godine) u istom navodi da po ovom zahtevu, iz neobja{wivih razloga, Vi{e javno tu`ila{tvo nije reagovalo. Prema podnetom zahtevu du`nost Vi{eg javnog tu`ila{tva bila je da preduzme istra`ne radwe i izvr{i uvi|aj na markiranim lokacijama, kao i da izvr{i ekshumaciju tela sahrawenih u podno`iju Kraqevice i utvrdi identitet sahrawenih lica, me}utim to se nije desilo. Kada je na{e pravosu|e u pitawu, nesposobnost, traqav rad i odsustvo revnosti su hroni~na bolest. Ipak imaju}i u vidu dimenzije i zna~aj ove pri~e ne mo`e a da nas ne za~udi za{to je Vi{e javno tu`il{tvo u Zaje~aru pokazalo totalno odsustvo interesovawa za ovaj slu~aj i tako opstruiralo izvr{ewe pravde na koju naslednici `rtava ~ekaju ve} vi{e od 70 godina. Op{te je poznato da mrtva usta ne govore, ali o~igledno je da tajne grobnice u Zaje~aru kriju pri~e koje nekome, bar se tako ~ini, jako smetaju. Po ~ar{iji kru`e razne pri~e o tome ko je preduzeo sve mogu}e da se ekshumacija i daqe istra`ivawe slu~ajeva obustavi u ciqu za{tite ugleda "visokih igra~a...,,Vidi:https://zajecaronline.com/zlocin-u-ime-naroda-tajne-grobnice-zajecara/ Tako|e, dr Sr|an Cvetkovi} i dr Nemawa Devi}, autori kwige ,,Ozna - represija komunisti~kog re`ima od 1944-1946,, u ~lanku za ,,Ni{ke vesti,, navode: ,,Do{li smo do saznawa da je OZNA samo u periodu septembar 1944-februar 1945. ubila 59.912 gra|ana, me|u kojima je 35.000 streqanih bez su|ewa. Tako|e, streqano je 128 sve{tenika SPC, oko sedam hiqada industrijalaca, trgovaca i zanatlija i po sudskim presudama blizu 4.000 gra|ana. Ovo nije kona~an broj jer nedostaju spiskovi za nekoliko gradova. Sve ubijene zatrpavali su u takozvane pasje grobnice, bez obele`ja, kojih je na stotine po Srbiji. Do wih se ne dolazi lako jer su po direktivi, one morale biti tajna, ~emu je dokaz dokument sa brojem 1253 i pe~atom ministarstva policije tada{we Jugoslavije, do kojeg je Komisija do{la istra`uju}i arhive,, otkriva Cvetkovi} i nagla{ava da su komunisti po, samo wima znanom obrascu, na mestima masovnih grobnica gradili sportska igrali{ta, a zgrade zatvora pretvarali u {kole i fakultete,, A o prirodi tzv. ,,Odeqewa za za{titu naroda,, ka`u : ,,Odeqewe za za{titu naroda - Ozna je od osnivawa, 13. maja 1944. u Drvaru, ustrojena kao politi~ka policija, organizovana po sovjetskom modelu. Vo|ena je iz jednog centra za celu Jugoslaviju, a weni pripadnici su bili na obuci u sovjetskom NKVD. Ozna za Srbiju formirana je u junu 1944. na ostrvu Vis (Hrvatska),, Vidi: https://niskevesti.rs/ozna-iznad-suda-pravde-u-srbiji-likvidirano-59-912-gradjana/.

Mr{i}ima je konfiskovano sve - imawe, vodenica, strugara, vo}wak... Na tom konfiskovanom dobru sam sa jo{ nekoliko omladinaca ra{~i{}avao, vo}ke okresivao i kre~io. Potom sprovedemo i veliko ~i{}ewe jaruge, te pomognemo i me{tanima Nikoli~eva u sre|ivawu bawe.


Zgrada Stevine kafane dobi namenu seoskog doma kulture. Mene odrede za domara i zadu`im kqu~eve.


Otvaram dom i pu{tam narod unutra tokom raznih priredbi i zborova, proveravam da li je sve u redu, kakvo je stawe inventara itd. Be{e tu i ne{to kwiga, jedna omawa biblioteka. Tako postadoh i kwi`ni~ar. Imao sam obavezu i da delim me{tanima novine koje su pristizale (Borba, Politika, Glas naroda, vla{ke novine ,,Vorba Nostra,, itd) te nalazim nove pretplatnike.Tu po~eh i da crtam. A prvi lik koji sam uradio be{e Lewinov. Posle wega nasta{e crte`i Maksima Gorkog, Marksa, Engelsa, Staqina, Tita...


Ro|ewe }erke, jul 1945 godine 13.07.1945. Moja majka Svetlana ro|ena je iste one nedeqe kada je u pustiwi Novog Meksika eksplodirala prva atomska bomba (ve}ina qudi misli da je prva ikada detonirana A- bomba ona u Hiro{imi) Tog 13 jula, delovi bombe su prene{eni do opitnog podru~ja gde je ve} ranije podignut visoki metalni toraw. Bomba je trebala na wega da se podigne i montira. Detonacija prvog nukleanog oru`ja u qudskoj istoriji dogodila se tri dana kasnije - 16.07.1945 godine. Tog dana, nakon eksplozije, Openhajmer je izgovorio i onu ~uvenu re~enicu iz ,,Bhagavadgite,, : ,,Ja sam smrt, ru{ilac svetova,, Zanimqivo, ali moj prvenac ne samo da je ro|en usred rata (1999) kao i moja majka, ve} je i wegov datum ro|ewa (26.04) tako|e povezan sa jednom velikom eksplozijom. Naime, 26.04.1986 godine, desio se ^ernobil.

Radostan bejah {to se rodi `ensko dete. Zagorka ne be{e mnogo voqna da ponovo ra|a, ali mojim roditeqima su umrla dva sina i ja sam hteo da imamo bar jo{ jedno dete. Be{e oskudica, no ipak se nekako sna|osmo da k}er o~uvamo.


Kurs za pionirske rukovodioce

U zimu 1945 ili 46, do|e u Vra`ogrnac neki Quba Savi}, ~lan sreskog komiteta SKOJ-a. Zadatak mu be{e da organizuje kurs za pionirske rukovodioce u selima.


Prijavimo se ja i Drak~e Bebi} za slu{aoce. Mesne vlasti odrede da se kurs izvodi u Kerti}evoj ku}i, u kojoj do oslobo|ewa be{e `andarmerijska stanica.Tu smo zgradu o~istili i okre~ili, i negde u zimu otpo~e predavawe. Be{e sa nama i nekoliko omladinaca iz Rgotine i Trnavca.


Agrarna reforma i podela zemqe

Kao rukovodioc bejah mesnoj vlasti stalno pred o~ima, te u~e{}e u podeli zemqe ne mogoh izbe}i. Tako sam povremeno bio i u sastavu komisije za zemqi{ne reforme Izvesno otre`wewe, al kasno... Do tog trenutka, komunizam je za Mili}a bio samo dru`ewe sa Acom \ergovi}em, vi{e de~ja igra i ma{tawe o bajkovitoj utopiji koja je ,,tamo negde,, Sad najednom sti`e kraj detiwstvu, zjape raqe nemilosrdne realnosti... Postoji cena koju mora da plati : od wega se tra`i da preuzme odgovornost i uprqa ruke. Jasno se vidi iz Mili}evih redova da on nastoji da umawi svoju ulogu u toj crnoj komisiji koja od streqanih Srba grabi imawa a wihove porodice izbacuje na ulicu, jer mu je jako bitno da navede kako je u sastavu komisije bio samo ,,povremeno,, kao i da u~e{}e u podeli zemqe ,,nije mogao da izbegne,, jer je ,,kao rukovodioc,, bio mesnoj vlasti ,,stalno pred o~ima,, Kao da se pravda, kao da nastoji da skine sa sebe tu mrqu.Ali |avo je do{ao po svoje, a onaj ko se s wim hvata u kolo mora i da igra, hteo ne hteo..

Deqena je konfiskovana zemqa Leceta Baji}a, ^ede Mr{i}a, bana Jeremije @ivanovi}a Verovatno najzna~ajnija li~nost ro|ena u Vra`ogrncu. Zadu`io je ovaj narod na mnogo na~ina svojim radom i delima, a wegovu imovinu i zaostav{tinu razvukla je na sve strane i opqa~kala nova komunisti~ka vlast (sa onim {to znam sada o wemu, jedino {to mu zameram je wegovo veliko zalagawe za ujediwewe svih ju`noslovenskih naroda. Jugoslovenstvo, ina~e poglavito masonska ideja, nanelo je ogromne {tete srpskom narodu. Mo`da je i @ivanovi} bio slobodni zidar ili nagiwao takvom mi{qewu, ali ako zaboravimo pogre{ke, neke druge stvari koje je uradio u kwi`evnosti i kulturi nesporno jesu od velike vrednosti)Komunisti su imali za ciq da ga u potpunosti uklone iz narodnog se}awa. U tome su dobrim delom i uspeli. Eto, ni ja nisam godinama znao da je ku}a koja se nalazi maltene preko puta moje, a u kojoj pi{em ove redove, wegova. Par puta sam ~uo kao klinac o nekakvom ,,banu Jeremiji @ivanovi}u,, Ko je taj, {ta je taj, pojma nisam imao. Tek pre desetak godina saznao sam vi{e. Jeremija @ivanovi}, pedagog, ratnik, narodni poslanik i kwi`evnik, ro|en je 27.09.1874 godine u Vra`ogrncu. U rodnom mestu zavr{io je osnovnu {kolu. Nakon zavr{ene gimnazije, {kolovawe je nastavio na Filozofskom fakultetu u Beogradu (ju`noslovenska kwi`evnost i slovenska filologija) Nakon polo`enog profesorskog ispita, daqe studije (slovenska filologija) nastavio je u Lajpcigu i Be~u.Od detiwstva je imao veliku qubav prema kwizi.To }e biti od velikog zna~aja za srpsku kulturu i kwi`evnost uop{te.@ivanovi} }e postati osniva~ i vlasnik lista ,,Venac,, (postojao od 1910 do 1935) u kome }e svoj kwi`evni rad zapo~eti ve}ina najzna~ajnijih srpskih savremenih pesnika.Tako|e, sa Milanom Bani}em, bi}e osniva~ i prvi urednik ni{ke ,,Gradine,, Taj zna~ajan kwi`evni ~asopis je na vi{e na~ina povezan sa Vra`ogrncem a i sa mojom malenko{}u i mojom bli`om familijom. Moj ujak Zoran Mili} bi}e 70-tih jedan od urednika ,,Gradine,, (pretpostavqam da mu je @ivanovi} morao biti neki uzor jer ne samo da je bio urednik ,,Gradine,, ve} i predsednik ili savetnik mnogih komisija koje su se bavile kwi`evnim stvarala{tvom, raznih izdava~kih saveta itd.) a ja }u u woj objaviti (2010 - 2011) dve svoje pri~e (prva objavqena ,,Kota-905,, je ratni SF horor) @ivanovi} je bio professor i rektor Vi{e pedago{ke {kole u Beogradu, ~lan Glavnog prosvetnog saveta i brojnih komisija za {kolska pitawa uop{te, autor brojnih uxbenika. U wegovoj redakciji, izdate su mnoge kwige u izdawu ~uvene ,,Srpske kwi`evne zadruge,, i ,,Narodne prosvete,, Bio je i izdava~ i urednik mnogih jugoslovenskih kwi`evnih i omladinskih ~asopisa. Prevodio je brojna dela sa nema~kog, ruskog, francuskog i drugih jezika (sa ruskog preveo Tolstojevog ,,Kavkaskog su`wa,,) Odlukom Srpske narodne skup{tine povereno mu je vaspitawe i obrazovawe dece dinastije Kara|or|evi}. Bavio se i politikom. Bio je poslanik Narodne skup{tine, a 1931 godine, postavqen je i za bana Moravske banovine. Kao rezervni oficir Drugog poziva, pre{ao je 1915 Albaniju (i to opisao u kwizi ,,U novi `ivot,,) Na Krfu je postavqen za na~elnika Ministarstva prosvete u izbegli{tvu. Na solunskom frontu nastaju i wegova najpoznatija kwi`evna dela ,,@ivi mrtvima,, (1916) i ,,Ka{aq,, (1917)Vidi:,,Zaje~arska gimnazija 1836-1936,, M.Cveti~anin. Tako|e: ,,Vra`ogrnac-{kolstvo i kulturno prosvetne prilike,, S.Kal~i}., i drugih U Zaje~aru je 1945 godine bio formiran Odbor zemaqske uprave narodnih odbora ~iji je zadatak bio da ,,primi na rukovawe,, imovinu koja je nakon rata bila oduzeta ratnih zlo~inaca i wihovih pomaga~a. Vidi: Arhiv Zaje~ar: Fond Okru`nog narodnooslobodila~kog odbora, fascikla XXVIII. Prema tekstu ,,Nastajawe dr`avnog sektora privrede u Isto~noj Srbiji 1944 - 1948,, Mom~ila Mitrovi}a objavqenog u ~asopisu ,,Razvitak,,br.1 ,,odbor je svoje kompetencije zasnivao na Odluci antifa{isti~kog ve}a narodnog oslobo|ewa (AVNOJ-a) donete 21.11.1945 godine koja je u detaqe regulisala prelazak imovine u dr`avne ruke,,. Be{e dosta zainteresovanih me{tana i svako je dobio po ne{to.


Borba za kona~no oslobo|ewe zemqe

Primaju}i i dele}i {tampu preko ~itaonice, uvek sam imao saznawa {ta se kod nas i u svetu de{ava, gde se vode borbe itd. Za vreme okupacije pratio sam ne{to od toga i preko lista ,,Novo vreme,, Sticao sam znawa o geografiji, istorijskim mestima i doga|ajima.


Izbori za Saveznu skup{tinu u jesen 1945 godine

Kao skojevacBio je i predani ~lan AGITPRO (Agitaciono - propagandnog odeqewa Nove Jugoslavije) a supruga, verovatno na wegov nagovor, ~lan AFE@E-a (organizcija ena antifa{ista), u~estvovao sam na izborima za prvu ustavotvornu saveznu skup{tinu. Do tada je Tito vladao uz [uba{i}a a ta je vlada bila privremena do prvih izbora. Kako su na tim prvim izborima izglasni samo komunisti~ki poslanici a ne i poslanici kraqevske vlade, Tito uze celokupnu vlast u zemqi.


U prole}e 1946, oglasi me vojna komisija kao privremeno sposobnog. Tako i na mene do|e red da po|em u vojsku Mili} je najpre odre|en za in`iweriju, da bi zatim do{lo do neke izmene te je upu}en u jedinicu veze u Ohridu. Tamo je osposobqen za radio - telegrafistu. Stekao je i ~in vodnika i wegovi nadre|eni su ga mnogo puta nagovarali da ostane u vojsci trajno i stekne oficirski ~in i posao. Jedno vreme je kao kurir bio pri {tabu generala Koste Na|a (komandanta Balkanskog bataqona u [panskom gra|anskom ratu, ~lana Glavnog {taba BiH tokom rata, komandanta iii armije itd.) U vojsci se na{ao u vrlo nezgodno vreme, 1948 godine, kada je upravo hvatao zalet sukob Tita i Staqina. Krenuo je i lov na tzv. inforbirovce u Jugoslaviji, a oru`ane snage zemaqa Var{avskog pakta su mnogo puta zapucale na jugoslovenske grani~are (vi{e stotina ubijenih jugoslovenskih vojnika) Bio je svedok lo{ih de{avawa izme|u na{ih visokih oficira i sovjetskih vojnih stru~waka kojih je jo{ uvek bilo u {tabu generala Na|a. Po Mili}evim re~ima on ,,Staqina nije mnogo voleo,, ali je ,,voleo Ruse,,.


O obja{wewima i fotografijama u kwizi


U po~etku sam imao ideju da Mili}ev zapis objavim uglavnom takav kakav je, bez mnogo poja{wewa, uz vrlo malo slika. Me|utim, tih ~etrnaest strana je prosto vuklo da zalazim dubqe u problematiku, pa sam morao da tra`im razne podatke. O selu Vra`ogrncu i wegovoj istoriji, do sada su, koliko znam, objavqene dve monografije. Prvu je 1991 godine objavio Sergije Kal~i} (u tri kwige) a najnovija i najobilnija (na gotovo 600 strana) se pojavila 2016 godine (,,Vra`ogrnac kroz vekove,, Aleksandar Aca Ra{kovi}-Jovin) Iako te monografije nisu pisali istori~ari, etnolozi itd. (jedan je bio vojno lice a drugi u~iteq) i iako obe imaju brojne nedostatke (recimo, samo u kwizi ,,Vra`ogrnac kroz vekove,, na{ao sam u vezi podataka o mojoj familiji barem ~etiri pogre{no navedena imena ili prezimena. A ko zna koliko je takvih gre{aka u celoj kwizi ! ) bile su ipak veoma korisne jer su mi dale makar pribli`nu predstavu o odre|enom periodu ili me uputile na odre|ene druge izvore da istra`im daqe. Ali shvatio sam ubrzo da tome nema kraja, da svaki novi podatak do koga do|em otvara neka nova pitawa, upu}uje na novu mre`u pravaca i tako u nedogled. S obzirom da nisam imao nameru da pravim nekakvu studiju, negde se moralo stati. Pored pomenute dve monografije, od koristi mi je bio i ~asopis za dru{tvena pitawa, kulturu i umetnost ,,Razvitak,, koji izlazi od 1961 godine, i prakti~no da nema de{avawa u Isto~noj Srbiji od dru{tveno - politi~kih, nau~nih, kwi`evnih itd. koje on nije pokrio. Posebno mi je pomogla bibliografija ~asopisa da prona|em tekstove vezane za period rata i okupacije. Pravi biser bila je kwiga \or|a Lopi~i}a ,,Nema~ki ratni zlo~ini 1941 - 1945,, koju sam prona{ao na internetu. Nisam ni sawao da }u biti u mogu}nosti da na|em ne samo ime nema~kog komandanta koji je izdao naredbu o sankcijama me{tanima Vra`ogrnca zbog partizanskog napada na mekarsku zadrugu, ve} i kompletnu presudu koju je protiv tog visokog oficira Vermahta nakon rata doneo Vojni sud FNRJ. Fotografije su delom iz moje li~ne kolekcije a delom skenirane iz kwiga ili preuzete sa interneta. @ao mi je {to nisam uspeo da prona|em ni jednu jedinu fotografiju vezanu za bitku na Vla{kom poqu. Sam taj doga|aj mo`da zahteva ne samo par {turih stranica, ve} celu jednu kwigu, a to se isto odnosi i na de{avawa oko streqawa 70 (!) nema~kih zarobqenika kod Alapina. Ali od mene za sada toliko.


Izvori i literatura


Fond gradskog arhiva:


Arhiv Zaje~ar: Fond Okru`nog narodnooslobodila~kog odbora, fascikla XXVIII.


Kwige:


Ra{i} Aleksandar ,,Vra`ogrnac kroz vekove,, Centar za kulturu i turizam grada Zaje~ara, 2016.


Veloji} Miodrag ,,Zaje~arsko naseqe Kotlujevac,, Mati~na biblioteka ,,Svetozar Markovi},, Zaje~ar, 2019.


Lopi~i} \or|e ,,Nema~ki ratni zlo~ini 1941-1945,, Muzej `rtava genocida, Beograd, 2009.(tako|e i na internetu, u celosti na http://znaci.net/00003/637.htm)


Radi{i} Svetozar - Neokortikalni rat ("Vojna kwiga", Beograd, 1999.)


Werth Alexander ,,Russia at war,,1964. Werth Alexander ,,Rusija u ratu 1941 - 1945,, Otokar Ker ovani - Rijeka, 1979.


Lumsden Malvern ,,From dumdum to napalm,, 1982. Malvern Lumsden ,,Od dum - dum metka do napalma,, Globus / Zagreb, 1985.

Canton James - ,,The Extreme Future,, Dutton ISBN 0-525-94938-0 (2006) Xejms Kanton - Ekstremna budu}nost


Radi{i} Svetozar - Neokortikalni rat ("Vojna kwiga", Beograd, 1999.)


Haldeman Joe ,,The Forever War,,1974. Haldeman Xoe ,,Ve~iti rat,, ^arobna kwiga, Beograd, 2011.


,,Bericht Van De Tweede Oorlog,, Amsterdam, 1975. Drugi svetski rat ,,Narodna kwiga, Beograd, 1980.


Bona~i Aleksandra / Markovi} D. Miodrag ,,Na novim ogwi{tima,, 1969 Novinsko preduze}e ,,Dnevnik Novi Sad,, str.121.


Zlatkovi} \ura / Baki} Milo{ ,,Sedma srpska brigada,, (Gradina, Ni{.1986)


dr Cvetkovi} Sr|an / dr Devi} Nemawa ,,Ozna - represija komunisti~kog re`ima od 1944-1946,, Izdava~: Katena Mundi, 2019. (delovi dostupni na internetu)


Cveti~anin Milan ,,Zaje~arska gimnazija 1836-1936,, ({tamparija M. Despotovi}a, Zaje~ar, 1937)


Kal~i} Sergije ,,Vra`ogrnac-{kolstvo i kulturno prosvetne prilike,, (1991) Istorijski arhiv ,,Timo~ka krajina,, Zaje~ar.


,,Mala enciklopedija,,( Prosveta, 1978)


Elektronske kwige dostupne na internetu:


,,KulturniI terorizam ljevice, teorija gender, homoseksualizam - novo mraиno doba frankfurtske  kole nastanak kulturnog marksizma ili kako je frankfurtska  kola promijenila Ameriku / i svijet /,, David Galland (u hrvatskom prevodu na https://www.scribd.com/document/329407000/KULTURNI-TERORIZAM-LJEVICE )


,,Rad i pre`ivqavawe u Srbiji: Borski rudnik bakra u Drugom svetskom ratu,, Sabine Rutar (specijalno izdawe ~asopisa Bele`nica, br.3 http://www.digitalnizavicaj.org.rs/pdf/texts/370/radipreivljavanjekonanaverzijapdf.pdf


mr Milenkovi} Milo{ ,,Dr`avni udar kao akt nasilnog osvajawa vlasti-slu~aj Srbije i Jugoslavije u prvoj polovini 20.veka /doktorska disertacija,, https://educons.edu.rs/wp-content/uploads/2016/10/Milos-Milenkovic-doktorska-disertacija.pdf


Ба╪и" ─. Предраг ,,Савезничка во╪на помо" НОП-у 1943 - 1945. године,, /докторска дисертаци╪а/ na http://nardus.mpn.gov.rs/handle/123456789/6524


Bernstein E. David, "You Cant Say That! The Growing Threat to Civil Liberties from Antidiscrimination Laws." Cato Institute (2003) https://books.google.rs/books?id=YlT1GusEeTcC&pg=PP9&hl=sr&source=gbs_selected_pages&cad=2#v=onepage&q&f=false


Marcuse Herbert, "Repressive Tolerance" (1965) https://www.marcuse.org/herbert/publications/1960s/1965-repressive-tolerance-fulltext.html


Jay Martin, The Dialectical Imagination: A History of the Frankfurt School and the Institute for Social Research, 1932-1950 (University of California Press, 1973, 1996)


http://fdjpkc.fudan.edu.cn/_upload/article/files/45/ed/523734a84c298c6369bbb337fa5e/01250a57-4a8f-4ffb-9fb5-c7d43d81c9c2.pdf


Stru~ni ~lanci u ~asopisima:


Mitrovi} Mom~ilo: Nastajawe dr`avnog sektora privrede u Isto~noj Srbiji 1944 - 1948. 24/1984, Razvitak br.1str.38-49.


Simeonovi} Janko: Tri decenije od sastanka Okru`nog komiteta KPJ Zaje~ar odr`anog na Belom bregu 30.juna 1941. 11/1971, Razvitak,,br.3-4, str.30-31.


Razni linkovi:


Dragi}evi} Radi{a ,,Prva ekolo{ka buna : Protesti seqaka u Boru 1935. godine ugu{eni u krvi,, (napomena: do danas nisam uspeo da utvrdim u kom ta~no ~asopisu je Dragi}evi}, ina~e poznati pisac, objavio pomenuti ~lanak ali sam isti pre vi{e godina skenirao i postavio na: https://www.scribd.com/doc/246566765/Prva-Ekolo%C5%A1ka-Buna-Protesti-Seljaka-u-Boru-1935-Godine-Ugu%C5%A1eni-u-Krvi-Radi%C5%A1a-Dragi%C4%87evi%C4%87 u vezi pobune tako|e na https://tamodaleko.co.rs/u-boru-izbila-prva-ekoloska-buna-u-evripi/


Jakovqevi} Ranko ,,^etnici i partizani: prilozi za biografiju Leonide Petrovi}a,, https://www.rastko.rs/istorija/delo/13141


,,Dan kada smo bombardovali Rajh,, na https://www.vostok.rs/index.php?option=btg_novosti&catnovosti=5&idnovost=124454&Dan-kada-smo-bombardovali-Rajh


http://www.pogledi .rs


https://www.ekspres.net/vesti/drecun-o-novom-ruskom-flimu-kako-je-zauzet-aerodroma-slatina-film-u-kome-igra-bikovic-nije-istinit-ja-pitam-od-koga-su-ga-osvojili-od-terorista-ne-nasa-vojska-ga-je-drzala-i-branila


https://www.vreme.com/cms/view.php?id=1678345


https://www.rts.rs/page/magazine/sr/story/471/svet-poznatih/3311130/putin-odlikovao-milosa-bikovica.html


The Great Escape (http://www.airspacemag.com/history-of-flight/The-Great-Escape.html?c=y&page=1) by Phil Scott; Air & Space Magazine,


January 1, 2011 Tako|e: Bronze Star Awarded to Unsung WWII Hero (http://www.cbsnews.com/video/watch/?id=6967314n) CBS NEWS, October 17, 2010


Site of Operation Halyard (https://www.youtube.com/watch?v=oa0SnbB1kQ0) on YouTube


http://www.srpskaistorija.com/ko-su-bili-otpisani-cetnici-ilegalci-ne-komunisti/


https://slikepartizana.wordpress.com/2016/09/06/prvo-oslobodenje-zajecara-septembra-1944/


https://zajecaronline.com/zlocin-u-ime-naroda-tajne-grobnice-zajecara/


https://niskevesti.rs/ozna-iznad-suda-pravde-u-srbiji-likvidirano-59-912-gradjana/


http://www.otvorenaknjiga.komisija1944.mpravde.gov.rs/#15Бро╪


https://www.srbijadanas.com/vesti/info/oni-su-srpski-narod-voleli-vise-od-zivota-50-ruskih-dobrovoljaca-poginulo-za-republiku-srpsku-i-2017-12-26


https://srbin.info/politika/pravno-politicki-aspekti-sofa-i-ipap-sporazuma/


https://www.srbijadanas.com/vesti/info/lazanski-otkriva-vitezovi-dzedaja-hteli-sa-175000-vojnika-da-uniste-srbiju-evo-sta-je-sprecilo-nato-2019-03-31


https://rs.rbth.com/istorija-rusije/80606-rusija-rat-republika-srpska-bih


http://www.savash-az.com/INF1-1.htm


http://www.princip.info/2019/10/23/otvorene-ruske-arhive-odnos-stanovnistva-jugoslavije-prema-crvenoj-armiji/#NKO


httpuvidok.rcub.bg.ac.rsbitstreamhandle1234567891622Doktorat.pdfsequence=4&isAllowed=y


https://srbin.info/drustvo/nato-okupacija-evo-na-sta-se-sve-obavezala-srbija/


https://facebookreporter.org/


https://www.srbija.gov.rs/specijal/283757

https://www.youtube.com/watch?v=9mCGhTri58k


Wikipedia


Drugi izvori:


The Coming War on China (2016) na: https://www.youtube.com/watch?v=GDl9ecICIYg


Razovor sa prof.Veliborom Abramovi}em (emisija ,,Profil i profit,, RTS, 2019)


Fotografije:


Sl.1: Sovjetska invazija Poljske / Wikipedia


Sl.2: Alexander Werth ,,Russia at war,,1964. Alexander Werth ,,Rusija u ratu 1941 - 1945,, Otokar Ker ovani - Rijeka, 1979.


Sl.3: httpscommons.wikimedia.orgwikiFilePolish_Army_capturing_Zaolzie_in_1938.PNG


Sl.4: Tv kanal Россия 1


Sl.5: httpsen.wikipedia.orgwikiPolish%E2%80%93Czechoslovak_War#mediaFileLegionбшi_z_Itбlie_odjн"dмjн_na_Tм нnsko.jpg


Sl.6, 7, 8, 9 i 10: mr Milenkovi} Milo{ ,,Dr`avni udar kao akt nasilnog osvajawa vlasti-slu~aj Srbije i Jugoslavije u prvoj polovini 20.veka /doktorska disertacija,, https://educons.edu.rs/wp-content/uploads/2016/10/Milos-Milenkovic-doktorska-disertacija.pdf


Sl.11: httpswww.bunkermilitaria.comMerchant2merchant.mvcStore_Code=BM&Screen=PROD&Action=xmcom&Category_Code=7&Product_Code=34141&Search=


Sl.12: httpswww.rts.rspagestoriescistory124drustvo2700901dan-kada-smo-bombardovali-rajh.html


Sl.13: httpswww.vostok.rsindex.phpoption=btg_novosti&catnovosti=5&idnovost=118618&Dan-kada-smo-bombardovali-Rajh treca


Sl.14: httppolitikin-zabavnik.rspublicpostsdva-kruga-nad-paklom


Sl.15 i 16: httpswww.rts.rspagestoriescistory124drustvo2700901dan-kada-smo-bombardovali-rajh.html


Sl.17: httpswww.vostok.rsindex.phpoption=btg_novosti&catnovosti=5&idnovost=118618&Dan-kada-smo-bombardovali-Rajh


Sl.18: httpswww.novosti.rsvestinaslovnareportazeaktuelno.293.html804813-SUSRET-SA-ISTORIJOM-Cetnici-28-maja-1941-napali-nemacku-kolonu


Sl.19: httprtvpobednik.comovo-su-gradovi-koje-su-oslobodili-cetnici-a-nepartizani


Sl.20:Operation Halyard / Wikipedia


Sl.21:Timo~ki korpus JKVuO / Wikipedia


Sl.22: Lopi~i} \or|e ,,Nema~ki ratni zlo~ini 1941-1945,, Muzej `rtava genocida, Beograd, 2009.(tako|e i na internetu, u celosti na http://znaci.net/00003/637.htm)


Sl.23, 24, 25: Ra{i} Aleksandar ,,Vra`ogrnac kroz vekove,, Centar za kulturu i turizam grada Zaje~ara, 2016.


Sl.26: httpznaci.netarhivfotografija15205


Sl.27: httpswww.mycity-military.comOstalo-5Propagandne-reklame-treceg-rajha.html


Sl.28:www.weitze.net


Sl.29: httpswww.bor030.net


Sl.30: R74k9lMaHR0cDovL29jZG4uZXUvaW1hZ2VzL3B1bHNjbXMvTnpNN01EQV8vNWViOGZiNjY0NDkyNDMwODZiYWE3ZmQzYTUwNTE4ZWMuanBlZ5GTAs0CQgCBoTAB


Sl.31:,,Prinudni rad u Srbiji / Proizvodjaиi, korisnici i posledice prinudnog rada 1941 -1944,,( Center for Holocaust

Research and Education - CHRE) www.cieh-chre.org


Sl.32: httpswww.zeleznice.in.rsforumviewtopic.phpt=200&start=140 namackki snimak apr 41


Sl.33, 34, 35, 36 i 37: httpswww.pogledi.rs


Sl.38:Google Earth Map


Sl.39:www.srbijaplus.net


Sl.40: httpswww.pogledi.rs


Sl.41: ZB Vz. 26 / Wikipedia


Sl.42: httpswww.pogledi.rs


Sl.43: httpsslikepartizana.wordpress.com20160906prvo-oslobodenje-zajecara-septembra-1944


Sl.44: Google Earth Map


Sl.45: Google Earth Map


Sl.46: Kal~i} Sergije ,,Vra`ogrnac-{kolstvo i kulturno prosvetne prilike,, (1991) Istorijski arhiv ,,Timo~ka krajina,, Zaje~ar.


Sl.47: http://www.lokalpatrioti-rijeka.com/vijesti/107-pogledajte-strijeljanje-dvadesetak-nijemaca-iznad-vezice-oprez-uznemirujuci-sadrzaj


Sl.48: Google Earth Map


Sl.49: httpwww.princip.info20191023otvorene-ruske-arhive-odnos-stanovnistva-jugoslavije-prema-crvenoj-armiji#


Sl.50:Iz foto -arhive prire|iva~a kwige.


Sl.51:www.zajecaronline


Sl.52: httpswww.novosti.rsdodatni_sadrzajclanci.119.html576938-I-znanje-nemackog-bilo-je-greh strel kosutnjak


Sl.53, 54, 55 i 56: www.zajecaronline


Sl.57: Iz foto -arhive prire|iva~a kwige.


Sl.58 i 59: httpsen.wikipedia.orgwikiTrinity_(nuclear_test)


Sl.60: Iz foto -arhive prire|iva~a kwige. Skenirana stranica ,,Bhagavadgite,,

Sl.61: httpsen.wikipedia.orgwikiTrinity_(nuclear_test)

Sl.62: Robert Oppenheimer / Wikipedia


Sl.63: Kal~i} Sergije ,,Vra`ogrnac-{kolstvo i kulturno prosvetne prilike,, (1991) Istorijski arhiv ,,Timo~ka krajina,, Zaje~ar.


Sl.64: Ra{i} Aleksandar ,,Vra`ogrnac kroz vekove,, Centar za kulturu i turizam grada Zaje~ara, 2016.


Sl.65 -79: Iz foto -arhive prire|iva~a kwige.


Sl.80-82: Iz foto -arhive Lise Mihajlove.


Sl.83-92: Iz foto - arhive prire|iva~a kwige.

Sl.93,94 i 95: www.medijacentarbor.com


Sl.97-101: Iz foto -arhive prire|iva~a kwige.


O prire|iva~u kwige ,,Rat u mom kraju,,


Ro|en u Zaje~aru, 16.11.1967. godine. Najranije detiwstvo proveo u Vra`ogrncu koga smatra svojim zavi~ajem. Zavr{io {kolu primewenih umetnosti u Ni{u (prva samostalna izlo`ba 1995. Izlo`be u inostranstvu : Valensija, 2017) U~esnik rata 1991 godine. Otac dva de~aka - Vuka i Krsmana. Od 1996 godine objavio jedanaest kwiga (jedan broj u obliku samizdata) sa razli~itom tematikom od poezije do kratkih pri~a : "Hajka,, ( prvo klasi~no izdawe ,,Kulturno prosvetna zajednica,, op{tine Zaje~ar, 1996. Prvo elektronsko izdawe ,,Balkanski kwi`evni glasnik,, 2008 ) "1991 - Moje vi|ewe rata,, (1997. Kwiga se nalazi u katalogu Kongresne biblioteke u Va{ingtonu a postavqena je i na poznati ruski sajt artofwar.ru kao jedina kwiga na srpskom jeziku) "Zid,, (1998) "Anatomija zlo~ina,, (1999) "@ena na to~ku,, (2002) "Das Komunist Kampf,, (2002) "Moja borba,, (2002) u klasi~nom obliku i kao multimedijalno izdawe (2005) "No}na kretawa,, (2003) ,,~ovek, osnovno oru|e - upotreba, namena i odr`avawe,, ( 2007 ) ,,Grotlo,, (,,Tardis,, Beograd, 2010) i ,,Votum,, (,,Cekit,, 2015) Vi{e tekstova objavio ili objavquje u {tampi, posebno u ~asopisu za popularizaciju nauke "Galaksija,, (BIGZ) hrvatskom astronomskom ~asopisu ,,M 111,, kwi`evnom listu "Razvitak,, ,,Re~ i misao,, ni{koj ,,Gradini,, negotinskoj ,,Buktiwi,, ~aspisu za fantastiku ,,Omaja,, satiri~nom ~asopisu ,,Etna,, na sajtu ~asopisa "Astronomski magazin,, sajtu art-anima.com i balkanwriters.com kao i na internet magazinu ,,Srpska analitika,, Wegova poezija se nalazi i u antologiji ,,Pesni~ki voz,, (2010) pesnika juga i jugoistoka Srbije.